ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

"29" лютого 2016 р.                            м. Київ                                        К/800/15507/15 

Вищий адміністративний суд України у складі суддів:

головуючого - | Цвіркуна Ю.І.  (суддя-доповідач)
| Ланченко Л.В.
| Пилипчук Н.Г.
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу 
за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області
на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2015 року
у справі № 2а-1220/12/2170
за позовом Приватного акціонерного товариства «Молодіжний житловий комплекс»
до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області 
про визнання дій протиправними, скасування податкового повідомлення-рішення, рішення та податкової вимоги,
встановив:
Приватне акціонерне товариство «Молодіжний житловий комплекс» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Херсонської області Державної податкової служби про визнання дій протиправними, скасування податкового повідомлення-рішення, рішення та податкової вимоги. 
Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 15.08.2012 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано неправомірними дії Державної податкової інспекції у м. Херсоні Херсонської області Державної податкової служби щодо проведення невиїзної позапланової документальної перевірки Приватного акціонерного товариства «Молодіжний житловий комплекс» та складання акта перевірки від 30.01.2012 року № 343/23-2/14137852. Скасовано податкове повідомлення-рішення від 28.03.2012 року № 0002312201. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2015 року постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 15.08.2012 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у м. Херсоні Херсонської області Державної податкової служби щодо проведення 30.01.2012 року невиїзної позапланової документальної перевірки та дії щодо складання акту невиїзної позапланової документальної перевірки від 30.01.2012 року № 343/23-2/14137852. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні Херсонської області Державної податкової служби від 23.03.2012 року № 0002312201 про збільшення суми грошового зобов'язання з ПДВ в розмірі 1 135, 16 грн. Визнано незаконним та скасовано рішення заступника начальника Державної податкової інспекції у м. Херсоні Херсонської області Державної податкової служби від 07.05.2012 року № 63/19-103 про опис майна у податкову заставу. Відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним акта невиїзної позапланової документальної перевірки від 30.01.2012 року № 343/23-2/14137852 та про визнання незаконним і скасування податкової вимоги від 07.05.2012 року № 888.
Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить це рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.
У запереченнях на касаційну скаргу позивач з доводами та вимогами скаржника не погоджується, просить залишити без змін рішення суду апеляційної інстанції.
Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 18.01.2016 року замінено Державну податкову інспекцію у м. Херсоні Херсонської області Державної податкової служби правонаступником - Державною податковою інспекцією у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області.
У зв'язку із неприбуттям в судове засідання належним чином повідомлених осіб, які беруть участь у справі, ця справа розглядалася у порядку письмового провадження згідно із статтею 222 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, колегія суддів встановила таке. 
Судами попередніх інстанцій встановлено, що за результатами невиїзної позапланової документальної перевірки ПрАТ «МЖК» з питань підтвердження господарських відносин з платником податків постачальником ТОВ «Світ Імпекс» за червень 2011 року відповідачем складено акт від 30.01.2012 року № 343/23-2/14137852, яким встановлено порушення: - ч.ч. 1-5 ст. 203, ч.ч. 1-2 ст. 215, ч. 1 ст. 216, 228, 626, 629 Цивільного кодексу України в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених ПрАТ «МЖК» при придбанні товарів (послуг) у ТОВ «Світ Імпекс» у червні 2011 року, в результаті чого товар (послуги) по вказаних правочинах не був переданий в порушення ст.ст. 662, 655, 656 Цивільного кодексу України; - ст. 185, п. 187.1, ст. 187, ст. 188, п.п. 198.4, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму податкового кредиту за червень 2011 року, що призвело до заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті в Державний бюджет України за червень 2011 року на суму 1 134, 16 грн.
На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.03.2012 року № 0002312201, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість за основним платежем в розмірі 1 134, 16 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями - 1, 00 грн.
Відповідно до п. 79.1 ст. 79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником органу державної податкової служби рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Пунктом 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України передбачено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки. 
Згідно із п. 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що наказ «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПрАТ «МЖК» з питань підтвердження господарських відносин з платником податків постачальником ТОВ «Світ Імпекс» за червень 2011 року» від 30.01.2012 року № 159 та повідомлення про її проведення податковим органом позивачу не надсилались.
За таких обставин, колегія суддів погоджується зі висновками про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання неправомірними дій податкового органу щодо проведення спірної невиїзної позапланової документальної перевірки та визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні Херсонської області Державної податкової служби від 23.03.2012 року № 0002312201, оскільки визнання протиправними дій щодо проведення перевірки нівелюють її подальші наслідки. 
Разом з тим, позовні вимоги про визнання неправомірними дій щодо складання акта невиїзної позапланової документальної перевірки від 30.01.2012 року № 343/23-2/14137852 задоволенні безпідставно, з огляду на таке.
Аналізуючи статті 2, 17 КАС України, є підстави вважати, що предметом розгляду по суті в порядку адміністративного судочинства можуть бути будь-які рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень, які породжують права та обов'язки учасників спірних відносин.
З огляду на викладене, можна дійти висновку про те, що позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. 
Водночас належний захист прав та інтересів особи можливий лише в разі існування спірних правовідносин, тобто в разі встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.
Дії суб'єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо відповідні дії не повинні вчинюватись таким суб'єктом стосовно цієї особи, виходячи з наданої йому компетенції.
При цьому оспорювані дії повинні бути юридично значимими, тобто мати безпосередній вплив на суб'єктивні права та обов'язки особи шляхом або позбавлення можливості повністю чи в частині реалізувати належне цій особі право, або шляхом безпідставного покладення на цю особу будь-якого обов'язку.
В свою чергу, дії по складанню акта, висновки, викладені в акті податкового органу, складеного за результатом перевірки, не є предметом оскарження в адміністративному суді, оскільки не є обов'язковими ані для платника податків, ані для керівника контролюючого органу. Останній оцінює викладені в акті або довідці доводи і в разі наявності податкових порушень приймає податкове повідомлення-рішення, яке і визначає грошові зобов'язання платникові податків.
Виходячи з наведеного, дії контролюючого органу щодо складання акта перевірки не порушують права чи інтереси особи, не впливають на її суб'єктивні права та обов'язки, а відтак підстави для задоволення такої позовної вимоги відсутні.
Отже, позов у відповідній частині задоволенню не підлягає. 
В свою чергу, у задоволенні позовних вимог щодо визнання незаконним акта відмовлено правомірно, оскільки акт перевірки не є актом суб'єкта владних повноважень, а є лише носієм певної інформації.
Крім того, колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується із висновками суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позову щодо визнання незаконною і скасування податкової вимоги від 07.05.2012 року № 888, оскільки відповідно до наявного у матеріалах справи листа податкового органу від 17.07.2012 року № 7381/9/10-105 вона є відкликаною 05.06.2012 року.
В силу пп. 89.1.2 п. 89.1 ст. 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.
Оскільки рішення заступника начальника Державної податкової інспекції у м. Херсоні Херсонської області Державної податкової служби від 07.05.2012 року № 63/19-103 про опис майна у податкову заставу прийнято за відсутності у позивача узгодженого податкового зобов'язання на час прийняття такого рішення, апеляційний суд дійшов вірного висновку про наявність підстав для його скасування.
Стаття 220 Кодексу адміністративного судочинства України визначає межі перегляду судом касаційної інстанції.
Згідно із статтею 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвели до ухвалення незаконного судового рішення.
Стаття 224 КАС України передбачає, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень. 
Отже, прийняте судом апеляційної інстанції нове рішення в частині визнання протиправними дій щодо складання акта невиїзної позапланової документальної перевірки від 30.01.2012 року № 343/23-2/14137852 підлягає скасуванню з прийняттям у цій частині нової постанови про відмову у задоволенні позову.
В іншій частині рішення суду апеляційної інстанції слід залишити без змін.
Таким чином, касаційна скарга підлягає задоволенню частково. 
Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 229, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:
Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області задовольнити частково.
Скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2015 року у справі № 2а-1220/12/2170 в частині визнання протиправними дій щодо складання акта невиїзної позапланової документальної перевірки від 30.01.2012 року № 343/23-2/14137852.
В цій частині прийняти нову постанову.
У задоволенні позову відмовити.
В іншій частині постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2015 року у справі № 2а-1220/12/2170 залишити в силі.
Постанова набирає законної сили у порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та на неї може бути подана заява про перегляд судових рішень Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий                                                                         Ю.І.Цвіркун 

Судді                                                                                      Л.В.Ланченко
                                                                                             
                                                                                                  Н.Г.Пилипчук