ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

"07" квітня 2016 р.                               м. Київ                              К/800/25611/15 

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:
Олендера І.Я. (доповідача),                               Карася О.В.,                     Рибченка А.О.,
секретар судового засідання                    Загородній А.А., 
за участю представника відповідача           Кривенко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мастербілд» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2015 року, 
В С Т А Н О В И В:
У серпні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мастербілд» (далі - позивач, ТОВ «Мастербілд») звернулось до суду першої інстанції із позовом, в якому просило:
- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві при проведенні зустрічних звірок, за результатами яких були складені акти: від 01.08.2014 року № 2195/26-55-22-09 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Мастербілд» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.06.2014 року по 30.06.2014 року», від 02.07.2014 року № 1835/26-55-22-09/39025750 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Мастербілд» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.05.2014 року по 31.05.2014 року»;
- визнати протиправними дій Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо виключення (коригування), на підставі акту від 01.08.2014 року № 2195/26-55-22-09 в Автоматизованій системі співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок» та інших електронних баз даних сум податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які визначені ТОВ «Мастербілд» у податковій декларації за червень 2014 року;

- визнати протиправними дій Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо виключення (коригування), на підставі акту від 02.07.2014 року № 1835/26-55-22-09/39025750 в Автоматизованій системі співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок» та інших електронних баз даних сум податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які визначені ТОВ «Мастербілд» у податковій декларації за травень 2014 року;
- зобов'язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві відновити в електронній базі даних Автоматизована система співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок» показники податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «Мастербілд», зазначені останнім в податкових деклараціях за травень- червень 2014 року. 
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2015 року, адміністративний позов задоволено частково:
- визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо виключення (коригування), на підставі акту від 01.08.2014 року. № 2195/26-55-22-09 в Автоматизованій системі співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок» та інших електронних баз даних сум податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які визначені ТОВ «Мастербілд» у податковій декларації за червень 2014 року.
- визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо виключення (коригування), на підставі акту від 02.07.2014 року № 1835/26-55-22-09/39025750 в Автоматизованій системі співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок» та інших електронних баз даних сум податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які визначені ТОВ «Мастербілд» у податковій декларації за травень 2014 року.
- зобов'язано Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві відновити в електронній базі даних Автоматизована система співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок» показники податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «Мастербілд», зазначені останнім в податкових деклараціях за травень-червень 2014 року.
- в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. 
Частково задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій мотивували свої рішення тим, що самостійна зміна податковим органом в електронних базах даних показників податкових зобов'язань позивача на підставі актів від 01.08.2014 року                        № 2195/26-55-22-09 та від 02.07.2014 року № 1835/26-55-22-09/39025750 без прийняття податкового повідомлення-рішення або без зміни цих показників самим позивачем, шляхом подання уточнюючих декларацій (розрахунків), порушує права та інтереси позивача, оскільки позивач, як платник податків, має право розраховувати на те, що задекларовані ним в податкових деклараціях показники податкового кредиту та податкових зобов'язань відповідають показникам з централізованої бази даних податкової звітності.
Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві замінено правонаступником Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідача, ДПІ) відповідно до ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України            (далі - КАС України).
Не погоджуючись із рішенням судів попередніх інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить про їх скасування, як таких, що ухвалені із порушенням норм матеріального та процесуального права, ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог. У доводах касаційної скарги зазначає, що відображення в інформаційних базах даних відповідача  будь-яких розбіжностей в задекларованих платниками податків показниках не тягне за собою зміни в обліковій картці платника податків щодо узгоджених сум податкового кредиту та податкового зобов'язання, не створюють для платника податків будь-яких юридичних наслідків не змінюють прав та обов'язків, оскільки внесення такої інформації не призводить до коригування (збільшення) податкових зобов'язань платника податків.
Касаційний розгляд справи проведено у відкритому судовому засіданні, відповідно до ст. 221 КАС України.  
Судами попередніх інстанцій встановлено наступні обставини.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Мастербілд»  зареєстровано 17.12.2013 року, включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців України за ідентифікаційним кодом 39025750, є платником податків, зборів, обов'язкових платежів.
Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві складено запит № 28925/10/26-55-22-09-10 від 20.06.2014 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мастербілд» про надання пояснень та їх документальних підтверджень щодо господарських взаємовідносин з контрагентами за лютий-травень 2014 року
24.06.2014 року відповідачем складено акт № 1297/26-55-22-09/39025750 та акт                 № 1296/26-55-22-09/39025750 про неможливість вручення запиту та незнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Мастербілд» за податковою адресою.
02.07.2014 року Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві складено акт № 1835/26-55-22-09/39025750. 
01.08.2014 року Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві складено акт № 2195/26-55-22-09. 
Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що зазначена касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.
Відповідно до пп. 20.1.6 п. 20.1 ст. 20 ПК України, органи державної податкової служби мають право для здійснення функцій, визначених податковим законодавством, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, у порядку, визначеному цим Кодексом, інформацію, довідки, копії документів (засвідчені підписом платника податків або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності)) про фінансово-господарську діяльність, отримувані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов'язану з обчисленням та сплатою податків, дотриманням вимог іншого законодавства, здійснення контролю за яким покладено на органи державної податкової служби, а також фінансову та статистичну звітність, в порядку та на підставах, визначених цим Кодексом.
Згідно з п. 73.3. ст. 73 ПК України, органи державної податкової служби мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та її документального підтвердження.
Такий запит підписується керівником (заступником керівника) органу державної податкової служби і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.
Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з підстав, які визначені абзацами 3-9 п. 73.3 ст. 73 ПК України
Відповідно до п. 73.5 ст. 73 ПК України, з метою отримання податкової інформації контролюючі органи мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків.
Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється контролюючими органами з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.
Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що за результатами звірок відповідачем складено акти від 01.08.2014 року № 2195/26-55-22-09 та від 02.07.2014 року                              № 1835/26-55-22-09/39025750
Пунктом 4.4 Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затверджених наказом Державної податкової адміністрації України від 22.04.2011 року № 236 (чинних на час виникнення спірних відносин; далі - Методичні рекомендації) визначено, що в разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, реєструє його у Журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (актів про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, неявки для підписання, відмови від писання Довідки про результати проведення зустрічної звірки) та вживає відповідних заходів, передбачених актами ДПС України.
Форма акту про неможливість проведення зустрічної звірки затверджена Додатком          № 3 до згаданих Методичних рекомендацій. Відповідна форма, серед іншого, передбачає внесення до акту окремих відомостей, що стосуються суб'єкта проведення звірки.
Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта  владних повноважень шляхом виборів або референдуму. 
Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України)
Обов'язковою ознакою дій, рішень (в тому числі і актів) чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер.
В даному випадку дії податкового органу з метою проведенню зустрічної звірки та складанню відповідного акта є лише способом реалізації наданої суб'єкту владних повноважень компетенції, що не порушує права платника, а сам акт не є рішенням (актом індивідуальної дії) в розумінні КАС України і є лише носієм інформації, встановленої під час проведення звірки.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, податковим органом зустрічної звірки позивача не проведено та відповідної довідки не складено, про що свідчать і самі акт про неможливість проведення зустрічної звірки.
Отже, відповідні дії не призводять до виникнення будь-якого правового результату, оскільки звірки як юридичний факт у цьому разі не проведена, жодних правових наслідків, які могли би порушувати права платника податків - позивача у справі та бути предметом оскарження, у даному випадку не виникло.
З огляду на зазначене, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що позовні вимоги, спрямовані на оскарження дій посадових осіб контролюючих органів із проведення зустрічних звірок та складання відповідних актів задоволенню не підлягають.
В свою чергу, дійшовши висновку про задоволення вимог касаційної скарги та скасування рішень судів попередніх інстанцій, суд касаційної інстанції виходив з наступного.
У п. 61.1 ст. 61 ПК України визначено, що податковий контроль - це  система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (пп. 62.1.2 п. 62.1 ст. 62 ПК України).
Відповідно до ст. 71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.
Згідно з приписами пп. 72.1.1 п. 72.1 ст. 72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.
На підставі п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. 
Відповідно до п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок оформляються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності), у разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. 
Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати. 
У разі незгоди платника податків з висновками акта такий платник зобов'язаний підписати такий акт перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта або окремо у строки, передбачені цим Кодексом. 
Відповідно до ст. 74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (пункт 74.1); зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань (пункт 74.2).
Тобто, дії контролюючого органу щодо внесення до електронної бази даних інформації, отриманої внаслідок проведення податкової перевірки, у тому числі й складеного за її результатами акта, є лише службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов'язків по збиранню доказової інформації щодо наявності чи відсутності документального підтвердження відповідних операцій, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку. Зазначені дії самі по собі не створюють для платника податків жодних правових наслідків у вигляді зміни або припинення його прав та не породжують для нього обов'язкових юридичних наслідків. 
На підставі аналізу зазначених норм права суд касаційної інстанції вважає що відносини які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов'язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, урегульовані ПК України. Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів. Інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами  контролюючих органів. Висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій податкових інспекторів та не породжують правових наслідків для платника податків і, відповідно, такий акт не порушує прав останнього. Дії контролюючого органу щодо внесення до Інтегрованої системи змін показників податкової звітності суб'єктів господарювання в частині податкового кредиту та податкових зобов'язань на підставі акта перевірки без прийняття податкових повідомлень-рішень не породжують правових наслідків для платників податків та не порушують їхні права, оскільки розміщена в цій системі інформація є службовою та використовується податковими органами для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі (використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань) з метою здійснення податкового контролю.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 09.12.2014 року, 03.11.2015 року та 17.11.2015 року у справах № 21-511а14, 21-99а15 та 21-4133а15 відповідно. 
З огляду на зазначене, суд касаційної інстанції приходить до висновку, що рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню з ухваленням нової постанови про відому у задоволенні позовних вимог.
За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 223 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення.
Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або проведення додаткової перевірки доказів, обставини встановлені повно та правильно, але допущена помилка в застосуванні норм матеріального права, суд касаційної інстанції, згідно зі ст. 229 КАС України, скасовує рішення судів першої та апеляційної інстанції  і ухвалює нове рішення. 
Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 221, 223, 229, 232, 256 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві задовольнити.
Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2015 року у справі №  804/12545/14- скасувати та ухвалити нову постанову.
В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Мастербілд» - відмовити.  
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає, може бути переглянута в порядку передбаченому ст.ст. 235-244-2 КАС України.
Судді:                                                                                 І.Я. Олендер

                                                                                          О.В. Карась

                                                                                          А.О. Рибченко

Повний текст виготовлено 12.04.2016 року.