ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ 
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ 

№ 5-1244 ск 16
П О С Т А Н О В А
 
15 лютого 2016 року                                                                                     м. Київ
 
Суддя судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_1 , розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_2 на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 28 грудня 2015 року щодо ОСОБА_3 ,
 
в с т а н о в и в:
 
У касаційній скарзі захисник  ОСОБА_2  порушує питання про перегляд зазначених судових рішень щодо ОСОБА_3 в касаційному порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 387 КПК України 1960 року зміст касаційної скарги повинен відповідати вимогам ст. 350 КПК України 1960 року.
Згідно з вимогами ст. 350 КПК України 1960 року в касаційній скарзі, зокрема, повинна зазначатись вказівка на те, в чому полягає незаконність судового рішення та доводи на її обґрунтування.
Однак, з поданої касаційної скарги вбачається, що вона не відповідає вимогам п. 4 ч. 1 ст. 350 КПК України 1960 року, оскільки у ній, при посиланні на неправильне застосування закону судами першої та апеляційної інстанцій, захисником, не наведено конкретних доказів і аргументів на його обґрунтування. 
Проте, захисник  ОСОБА_2  у своїй касаційній скарзі фактично послався на неповноту досудового та судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, що відповідно до ст. 398 КПК України 1960 року не є предметом розгляду суду касаційної інстанції. 
Крім того, у прохальній частині захисник ставить питання щодо часткового скасування та закриття справи в частині обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 263 КК України, але при цьому не вказує в мотивувальній частині, які порушення, що відповідно до ст. 398 КПК України 1960 року є підставами для скасування або зміни судових рішень, допустили суди першої та апеляційної інстанцій при розгляді кримінальної справи щодо ОСОБА_3 .
За таких обставин, відповідно до вимог ч. 2 ст. 388 КПК України 1960 року, касаційна скарга не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції, а тому, вважаю за необхідне, відмовити у витребуванні справи. 
Відмова у витребуванні справи не перешкоджає її витребуванню при повторному надходженні скарги за умови усунення зазначених у цій постанові недоліків і якщо вона буде подана в межах строку, визначеного у ст. 386 КПК України 1960 року, або не пізніше одного місяця з дня одержання копії цієї постанови про відмову у витребуванні справи (скаржником має бути підтверджено, що ним не порушений строк при повторному зверненні до суду).
Керуючись п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України та ст. 388 КПК України 1960 року,
 
п о с т а н о в и в :
 
        Відмовити захиснику ОСОБА_2 у витребуванні кримінальної справи щодо ОСОБА_3 для перевірки в касаційному порядку.
        Постанова оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                                                                 ОСОБА_1