ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

02 лютого 2016 року                               м. Київ                    справа № 800/272/15 

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів: 
головуючого  Загороднього А.Ф.,
суддів:             Амєліна С.Є., Білуги С.В., Ємельянової В.І., Заїки М.М.,

та секретаря    Коби Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу 
за позовом ОСОБА_1 
до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України 
про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, - 

                                                встановив:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, в якому просив:
- визнати дії (бездіяльність) Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо неповної та необ'єктивної перевірки скарги від 01 грудня 2014 року щодо неправомірної поведінки судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_2. та суддів Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5. протиправними;
- зобов'язати Вищу кваліфікаційну комісію суддів України вчинити дії щодо здійснення належної повторної перевірки наведених у скарзі від 01 грудня 2014 року фактів неправомірної поведінки судді Печерського районного суду Києва ОСОБА_2. та суддів Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5. з додержанням строків, якості, повноти та достовірності та прийняття законного рішення; 
- зобов'язати Вищу кваліфікаційну комісію суддів України надати йому як заявнику, висновок члена Комісії з викладенням фактів та обставин, виявлених у ході перевірки, та пропозицією про відкриття чи відмову у відкритті дисциплінарної справи та результати розгляду Комісією зібраних у процесі перевірки матеріалів. 
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив про порушення відповідачем його права на отримання обґрунтованої відповіді на скаргу щодо порушення суддями норм матеріального та процесуального права при здійсненні правосуддя та упереджений розгляд справи, оскільки відповідачем не було проведено повної та достовірної перевірки наведених у скарзі фактів.
Позивач у судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви та просив її задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні надав пояснення, аналогічні письмових заперечень, поданих ним через канцелярію суду, в яких просить у задоволенні адміністративного позову відмовити.  
Дослідивши матеріали даної адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.  
Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, зокрема перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статус, порядок роботи та повноваження Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, а також члена Комісії, визначені у Законі України «Про судоустрій і статус суддів». 
В силу статті 84 вказаного закону (у редакції, що діяла на момент подачі звернень) дисциплінарне провадження щодо судді - це процедура розгляду органом, визначеним законом, звернення, в якому містяться відомості про порушення суддею вимог щодо його статусу, посадових обов'язків чи присяги судді. Право на звернення зі скаргою (заявою) щодо поведінки судді, яка може мати наслідком дисциплінарну відповідальність судді, має кожен, кому відомі такі факти. 
Згідно із частиною другою статті 86 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» перевірка даних про наявність підстав для відкриття дисциплінарної справи та притягнення судді місцевого чи апеляційного суду до дисциплінарної відповідальності здійснюється членом ВККС України у порядку, встановленому цим Законом. 
Відповідно до частини шостої статті 86 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» член ВККС України за результатами перевірки складає висновок з викладенням фактів та обставин, виявлених у ході перевірки, та пропозицією про відкриття чи відмову у відкритті дисциплінарної справи. Висновок члена ВККС України та зібрані у процесі перевірки матеріали передаються на розгляд ВККС України.
Стаття 86 Закону розмежовує повноваження члена Комісії, які він здійснює одноособово під час перевірки даних про наявність підстав для притягнення судді до дисциплінарної відповідальності, та повноваження Комісії як органу. Такі повноваження завершуються складанням ним відповідного висновку про відкриття чи відмову у відкритті дисциплінарної справи. Цей висновок є підставою для вирішення Комісією питання про відкриття дисциплінарної справи чи відмову у її відкритті. Без наявності такого висновку Комісія позбавлена права вирішувати питання щодо дисциплінарної відповідальності судді. 
Виходячи зі змісту норм Закону України «Про судоустрій і статус суддів», член Комісії є службовою особою, оскільки наділений спеціальними повноваженнями, правомочний надавати вказівки органам та особам, які зобов'язані їх виконувати, а ненадання члену Комісії інформації, а також надання завідомо недостовірної інформації тягне за собою притягнення винних осіб до відповідальності.
Згідно із частиною сьомою статті 86 Закону питання про відкриття дисциплінарної справи чи відмову в її відкритті вирішує Вища кваліфікаційна комісія суддів України. 
Як вбачається з матеріалів позовної заяви та додатків до неї, 01 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до ВККС України із скаргою про неправомірну поведінку судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_2. та суддів Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5.
21 травня 2015 року членом ВККС України Заріцькою А.О. складено висновок за результатами даних про наявність підстав для притягнення суддів до дисциплінарної відповідальності за відповідним зверненням, в якому запропоновано відмовити у відкритті дисциплінарної справи стосовно судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_2. та суддів Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5.
Розглянувши даний висновок, 05 червня 2015 року ВККС України прийняла рішення про відмову у відкритті дисциплінарної справи стосовно судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_2. та суддів Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5., яке позивачем не оскаржується.
Листом від 16 липня 2015 року № 8вк-8683/14 член ВККС України Заріцька А.О. повідомила позивача про рішення 05 червня 2015 року та його зміст. 
Отже, порушень відповідачем норм Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та Регламенту ВККС України, затвердженого рішенням ВККС України від 08 червня 2011 року №1802/зп-11, колегією суддів Вищого адміністративного суду України не встановлено.
Таким чином, з'ясувавши обставини справи та перевіривши докази, які були досліджені в судовому засіданні, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, оскільки Вища кваліфікаційна комісія суддів України, як орган, не допускала протиправної бездіяльності та не порушила приписів Конституції та законів України, і відповідно, порушень прав, свобод та інтересів позивача допущено не було.
Керуючись статтями 18, 159 - 163, 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України, -

                                                постановив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.
Постанова підлягає перегляду Верховним судом України у порядку та строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий                                                                         А.Ф. Загородній

Судді                                                                                      С.Є. Амєлін

                                                                                               С.В. Білуга

                                                                                                 
                                                                                               В.І. Ємельянова

                                                                                               М.М. Заїка