Ухвала

16 березня 2026 року 
м. Київ 

справа № 210/5768/25
провадження № 61-3399ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крат В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощоков Є. В., розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 лютого 2026 року в справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`ю при виконанні трудових обов`язків,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`ю при виконанні трудових обов`язків в розмірі 480 000 грн.

Рішенням Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 15 грудня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 100 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`ю при виконанні трудових обов`язків, без утримання податку з доходів фізичних осіб та без утримання інших обов`язкових платежів. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Іншу частину позовних вимог ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 лютого 2026 року апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 15 грудня 2025 року в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь позивача ОСОБА_1 змінено, збільшивши цей розмір з 100 000 грн до 400 000 грн, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Рішення Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 15 грудня 2025 року в частині розміру судових витрат, стягнутих з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави, змінено, збільшивши цей розмірі з 1 211,20 грн до 4 000 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат. 

16 березня 2026 року ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» через Електронний суд подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 лютого 2026 року.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

У касаційному порядку може бути здійснений перегляд судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, проте лише у випадках, визначених Кодексом (абзац четвертий пункту 7.5. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики (абзац другий пункту 7.8. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, - визнання справи малозначною - є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності (пункт 7.9. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Таким чином, ціна позову у цій справі становить 480 000 грн і не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В касаційній скарзі вказується, що вказана справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики в даній категорії справ, оскільки середній розмір стягнення за 1% втрати в середньому становить 4000 - 4500 грн, а судом апеляційної інстанції безпідставно його збільшено до 8 000,00 грн за 1 %, тим самим збільшивши розмір стягнутої суми більше ніж в 4 рази (задовольнивши позов повністю), не навівши для цього переконливих мотивів, не здійснивши належної оцінки критеріїв розумності, виваженості та справедливості, передбачених цивільним законодавством, а також фактично відійшовши від підходів, сформованих у судовій практиці щодо визначення розміру моральної шкоди у справах цієї категорії. Стягнення суми моральної шкоди у розмірі 520 000 грн. створює для підприємства істотні фінансові труднощі та формує надмірне фінансове навантаження, особливо з урахуванням потенційної масовості аналогічних звернень. За відсутності єдиних підходів до визначення розміру моральної шкоди це може призвести до непропорційного та економічно необґрунтованого збільшення витрат суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність у промисловому регіоні. Крім того, вказана справа має виняткове значення для Відповідача, оскільки у зв`язку з прийняттям апеляційним судом постанови у відповідача виник обов`язок компенсації позивачу моральної шкоди, завданої професійним захворюванням, отриманим внаслідок короткотривалої роботи на підприємстві відповідача, що фактично формує негативну судову практику та тенденцію до стягнення значних сум відшкодування у подібних правовідносинах. Справа становить значний суспільний інтерес особливо в регіоні зі значною кількістю підприємств гірничо-металургійного комплексу, оскільки правова невизначеність з підставами оцінки шкоди в даному випадку порушує право на справедливий судовий розгляд. Місто Кривий Ріг є великим промисловим центром України з високою концентрацією підприємств гірничо-металургійного комплексу та інших виробництв із шкідливими умовами праці, серед яких відповідач посідає місце містоутворюючого підприємства. Відповідно, категорія спорів щодо відшкодування моральної шкоди у зв`язку з професійними захворюваннями є поширеною та має системний характер. Проте ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не обґрунтовує, чому саме касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, і справа має виняткове значення для відповідача та становить значний суспільний інтерес. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями і відповідно не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, справа має виняткове значення для ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та значний суспільний інтерес.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягають касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять. 

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що ВерховнийСуд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України). 

Таким чином, оскаржене судове рішення ухвалене у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 лютого 2026 року в справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`ю при виконанні трудових обов`язків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:  В. І. Крат

І. О. Дундар 

Є. В. Краснощоков