УХВАЛА

09 березня 2026 року 
м. Київ

cправа № 927/413/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Рогач Л. І. - головуючої, Краснова Є. В., Мачульського Г. М.,
перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Терравітал"
на рішення Господарського суду Чернігівської області від 25.08.2025 та
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2025
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Терравітал"
до 1) Остерської міської ради, 2) Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Євминка"
про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договору оренди землі,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Терравітал" (далі - ТОВ "Терравітал", позивач, скаржник) звернулось до суду з позовом до Остерської міської ради та Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Євминка" (СГВК "Євминка", відповідач-2), у якому просило:
- визнати незаконним та скасувати рішення Євминської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 20.08.2019 (правонаступником якої є Остерська міська рада);
- визнати недійсним договір оренди землі, укладений 21.08.2019 між Євминською сільською радою та СГВК "Євминка".
Позовні вимоги мотивовано протиправним вибуттям зі строкового оплатного користування позивача земельних ділянок (невитребуваних паїв, у тому числі ріллі площею 100,5457 га), наданих йому в оренду за чинним розпорядженням Козелецької районної державної адміністрації від 22.12.2018 № 892, на підставі якого між Козелецькою районною державною адміністрацією та позивачем укладено договір оренди землі від 29.12.2018 зі строком дії - 25 років.
Господарський суд Чернігівської області рішенням від 25.08.2025, залишеним без змін Північним апеляційним господарським судом у постанові від 18.12.2025, у задоволенні позову відмовив.
Суди виходили з того, що оскарження рішення органу місцевого самоврядування про надання в оренду земельної ділянки іншому користувачу є неналежним способом захисту, оскільки таке рішення вже реалізоване шляхом укладення відповідного договору оренди, а тому не створює для орендаря жодних правових наслідків, як не створить їх і його скасування, тому задоволення позовної вимоги про визнання незаконним та скасування рішення Євминської сільської ради після його виконання (реалізації) не призведе до поновлення прав позивача на земельні ділянки. Крім того, як вказав суд першої інстанції, позивач не довів наявність у нього речових прав (права оренди) на спірні земельні ділянки, оскільки відсутність реєстрації договору оренди унеможливлює виникнення права оренди у позивача, отже вимога про визнання недійсним договору оренди не забезпечить відновлення порушеного права позивача, оскільки рішення суду у даній справі не є підставою для внесення відповідного запису в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та зумовлює необхідність вжиття додаткових заходів та повторного звернення до суду.
ТОВ "Терравітал" через підсистему "Електронний суд" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Чернігівської області від 25.08.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2025, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення у частині відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним договору оренди землі, укладеного 21.08.2019 між Остерською міською радою та СГВК "Євминка", та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити зазначену позовну вимогу, в іншій частині рішення Господарського суду Чернігівської області від 25.08.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2025 залишити без змін. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Рогач Л. І. - головуюча, Краснов Є. В., Мачульський Г. М.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів вирішила, що її подано з дотриманням вимог статей 287- 291 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
Відповідно до частини четвертої статті 294 ГПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначається підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
Згідно з частиною другою статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
У касаційній скарзі скаржник вказав, що не погоджується з оскаржуваним рішенням та оскаржуваною постановою в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним оскаржуваного договору, вважає, що судові рішення в цій частині ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій внаслідок неправильного застосування норм матеріального права та без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, а також, на думку позивача, у спірних правовідносинах наявні підстави для відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові. 
На думку ТОВ "Терравітал" суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували статті 11, 203, 627, 638, 639, 640, 759, 792 Цивільного кодексу України, статтю 93 Земельного кодексу України без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 18.04.2025 у справі № 357/8277/19 з приводу права орендаря за первинним договором оренди земельної ділянки на захист свого права.
Скаржник вказав, що враховуючи, що у спірних правовідносинах договір оренди землі з ним укладено строком на 25 років, то позивач зміг би зареєструвати своє право оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за умови задоволення судом позовної вимоги у цій справі про визнання недійсним оскаржуваного договору, адже на момент набрання відповідним судовим рішенням про задоволення відповідного позову в цій частині законної сили позивач мав би чинне право оренди за договором оренди землі та зміг би зареєструвати відповідне право оренди. 
Водночас позивач вважає, що суди неправильно застосували норми статті 11, 203, 210, 627, 638, 639, 640, 759, 792, Цивільного кодексу України, статті 93, 125 Земельного кодексу України та не врахували в оскаржуваних судових рішеннях висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 06.03.2024 у справі № 902/1207/22, а також зазначає про наявність підстав для відступлення від застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 24.04.2021 у справі № 914/2179/19 щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.
На думку скаржника у спірних правовідносинах наявні підстави для відступлення від застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові висновку, викладеному в постанові Верховного Суду від 24.04.2021 у справі № 914/2179/19, оскільки законодавством не передбачено обов`язкової державної реєстрації такого правочину як договір оренди землі, укладений на підставі Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", та не обумовлено набуття чинності таким договором виключно у разі реєстрації такого договору у Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) відповідно до Порядку реєстрації договорів оренди земельної частки (паю), затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 24.01.2000 № 119. Тобто, висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 24.04.2021 у справі № 914/2179/19 порушує приписи статті 210 Цивільного кодексу України та суперечить іншим правовим позиціям Верховного Суду, зокрема, висновку, викладеному в постанові Верховного Суду від 06.03.2024 у справі № 902/1207/22.
Враховуючи доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що матеріали скарги є достатніми для відкриття касаційного провадження за наявності випадків касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктами 1, 2 частини другої статті 287 ГПК України.
За змістом статті 295 ГПК України учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження. Оскільки подання відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі є правом учасників справи, то у разі реалізації такого права суд касаційної інстанції встановлює відповідний строк для подання зазначеного відзиву.
Керуючись статтями 234, 235, 287- 291, 294, 295 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1. Відкрити касаційне провадження у справі № 927/413/25 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Терравітал" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 25.08.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2025 і здійснити перегляд оскаржуваних судових рішень у відкритому судовому засіданні  01 квітня 2026 року о 14:00 у приміщенні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань № 10 (кабінет № 332). 
2. Учасники справи мають право подати до Верховного Суду відзиви на касаційну скаргу до 26 березня 2026 року, відсутність яких не перешкоджатиме здійсненню касаційного перегляду.
3. Інформацію щодо розгляду справи можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі "Інтернет" за вебадресою: http://supreme.court.gov.ua.
4. Довести до відома учасників справи, що їхня явка в судове засідання є необов`язковою. Верховний Суд також роз`яснює про право сторін подати заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також про їхнє право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку статті 197 Господарського процесуального кодексу України.
5. Витребувати з Господарського суду Чернігівської області/Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 927/413/25. 
6. Копію ухвали надіслати до Господарського суду Чернігівської області та Північного апеляційного господарського суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуюча Л. Рогач

Судді Є. Краснов

Г. Мачульський