ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року 
м. Київ

cправа № 922/3282/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Малашенкової Т.М. (головуючої), Бенедисюка І.М., Власова Ю.Л.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Приватного підприємства "ГЛАЗГО-08" (далі - ПП "ГЛАЗГО-08", відповідач, скаржник)

на ухвалу Господарського суду Харківської області від 06.10.2025 (головуюча - суддя Добреля Н.С.)
та постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.11.2025 (головуюча - суддя Істоміна О.А., судді: Медуниця О.Є., Тарасова І.В.)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЙМІС" (далі - ТОВ "ТАЙМІС", позивач)
до ПП "ГЛАЗГО-08"
про стягнення коштів.

ВСТУП

Предметом судового розгляду є наявність / відсутність підстав для повернення зустрічної позовної заяви.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст обставин справи
1.1. ТОВ "ТАЙМІС" звернулося до суду з позовною заявою до ПП "ГЛАЗГО-08" про стягнення 151 113,00 грн основної заборгованості, 39 86641 грн пені, 4 160,93 грн 3% річних та 22 894,38 грн інфляційних втрат.

1.2. Позовні вимоги ТОВ "ТАЙМІС" обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань у частині своєчасної та повної оплати наданих позивачем транспортно-експедиторських послуг.

1.3. ПП «ГЛАЗГО 08» звернулося до суду із зустрічним позовом до ТОВ "ТАЙМІС" про стягнення 270 865,77 грн збитків.

1.4. Зустрічні позовні вимоги ПП "ГЛАЗГО-08" обґрунтовані неналежним виконанням ТОВ "ТАЙМІС" обов`язків за договором про транспортно-експедиторське обслуговування, унаслідок чого ПП "ГЛАЗГО-08" були завдані збитки, пов`язані з пошкодженням товару.

2. Короткий зміст оскаржуваних судових рішень
2.1. Господарський суд Харківської області від 06.10.2025, яку Східний апеляційний господарський суд постановою від 26.11.2025 у цій справі залишив без змін, повернув ПП "ГЛАЗГО-08" зустрічну позовну заяву на підставі частини шостої статті 180 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги
3.1. ПП "ГЛАЗГО-08" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою в якій просить, зокрема, скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 06.10.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.11.2025 у справі №922/3282/25, а справу передати на розгляд до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття до розгляду зустрічного позову ПП «ГЛАЗГО-08».

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
4.1. У касаційній скарзі (нова редакція) ПП «ГЛАЗГО-08» із посиланням на абзац 2 частини другої статті 287 ГПК України зазначає про те, що суди попередніх інстанцій порушили норми процесуального права, а саме положення статті 180 ГПК України та не врахували правові позиції, зокрема, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №916/3245/17, від 20.03.2019 у справі №910/2987/18 та постановах Верховного Суду від 28.09.2021 у справі №910/6070/21, від 27.01.2021 у справі №908/1688/20, від 17.05.2021 у справі №910/18778/20, від 22.04.2019 у справі №914/2236/18; суди попередніх інстанцій не врахували, що обидва позови є взаємно пов`язаними, випливають з одних і тих самих правовідносин, які виникли на підставі одного й того ж договору про транспортно-експедиційне обслуговування, вимоги за первісним та зустрічним позовом є грошовими та можуть бути зараховані, а спільний розгляд первісного та зустрічного позову сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору між сторонами; суди, відмовивши відповідачу у прийнятті зустрічного позову, обмежили його право на захист в рамках розгляду цієї справи.

4.2. На думку скаржника, необґрунтованим та безпідставним є твердження судів попередніх інстанцій про те, що внаслідок залучення зустрічного позову доведеться досліджувати значно більшу кількість обставин та доказів, а спільний розгляд обох позовів є недоцільним (висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 31.03.2025 по справі №920/814/24).

5. Позиція інших учасників справи 
5.1. ТОВ "ТАЙМІС" у відзиві на касаційну скаргу заперечив проти доводів скаржника, просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

6. Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції
6.1. Верховний Суд ухвалою від 02.02.2026 відкрив касаційне провадження у справі № 922/3282/25 за касаційною скаргою ПП "ГЛАЗГО-08" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 06.10.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.11.2025 на підставі абзацу 2 частини другої статті 287 ГПК України у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

6.2. Від ПП "ГЛАЗГО-08" надійшла відповідь на відзив ТОВ "ТАЙМІС", яку Суд долучає з огляду на статтю 42 ГПК України до матеріалів справи, та оцінюватиме її у межах статті 300 ГПК України.

6.3. Від ТОВ "ТАЙМІС" надійшли письмові пояснення, які Суд долучає з огляду на статтю 42 ГПК України до матеріалів справи, та оцінюватиме їх у межах статті 300 ГПК України.

6.4. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

6.5. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

7. Джерела права. Оцінка аргументів учасників справи та висновків попередніх судових інстанцій
7.1. Предметом касаційного оскарження є ухвала суду першої інстанції про повернення зустрічної позовної заяви на підставі частини шостої статті 180 ГПК України та постанова апеляційного суду, якою вказана ухвала залишена без змін.

7.2. Перед Верховним Судом поставлено питання перевірки доводів касаційної скарги щодо застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права (див. пункти 4.1, 4.2 цієї постанови) при прийнятті оскаржуваних судових рішень.

7.3. Перевіряючи правильність застосування судами норм права при постановленні оскаржуваних судових рішень, Верховний Суд зазначає таке.

7.4. Реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, в цьому випадку - норм ГПК України.

7.5. Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (частина перша статті 2 ГПК України).

7.6. Частиною першою статті 46 ГПК України передбачено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

7.7. Пунктом 3 частини другої статті 46 ГПК України визначено, що, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

7.8. Порядок пред`явлення зустрічного позову врегульовано положеннями статті 180 ГПК України.

7.9. Відповідно до статті 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

7.10. Згідно з вимогами частин першої - шостої вказаної вище статті відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

7.11. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

7.12. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

7.13. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

7.14. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

7.15. Верховний Суд звертає увагу, що висновки про наявність умов за яких зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом неодноразово викладалися Верховним Судом та є усталеними у практиці суду касаційної інстанції.

7.16. У пунктах 5.15 - 5.16 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №916/3245/17 (на яку посилається скаржник) зазначено, що ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду. Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

7.17. Також Велика Палата Верховного Суду у пункті 45 постанови від 20.03.2019 у справі №910/2987/18 (на яку посилається скаржник) вказала, що взаємопов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

7.18. Колегія суддів зазначає, що Верховний Суд у пунктах 26 - 28 постанови від 27.01.2021 у справі № 908/1688/20 (на яку посилається скаржник) зазначив, що зустрічний позов має на меті захист від первісного позову або залік, або спростування його частково чи повністю, або розгляд в одному провадженні хоча й різних, але взаємопов`язаних вимог.

7.19. Зустрічний позов може подаватися не лише для захисту проти первісного позову, а й бути самостійним засобом захисту проти відповідача, іноді зустрічний позов може бути спрямовано тільки до заліку первісної вимоги. Подання зустрічного позову надає можливість через спільний розгляд первісної і зустрічної вимоги повніше врахувати правові відносини сторін.

7.20. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов`язаний з первісним. Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у такому:

а) обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору; взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах;

б) вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись; відповідно до статті 601 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги; зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін;

в) задоволення зустрічного позову може виключати повністю або частково задоволення первісного позову; подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним 

7.21. З огляду на викладене, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом за умови не лише їх взаємопов`язаності, а й доцільності їх спільного розгляду. Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 910/2987/18 та постановах Верховного Суду від 18.11.2021 у справі № 910/3310/21, від 12.05.2022 у справі № 910/7951/21, від 17.05.2021 у справі № 910/18778/20 тощо.

7.22. Колегія суддів зауважує, що у постанові від 07.08.2023 у справі №909/161/23 Верховний Суд зазначив, що конструкція частини другої статті 180 ГПК України вказує на її імперативність, тобто суд позбавлений у цьому випадку широкого розсуду щодо доцільності прийняття зустрічного позову. Умовою цього є посилання у зустрічному позові на обставини, за якими задоволення зустрічного позову матиме наслідком повну або часткову відмову у задоволенні первісного позову, та виникнення позовів з одних правовідносин.

7.23. Як убачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, повертаючи зустрічну позовну заяву, виходив, зокрема, з відсутності правових підстав для прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом у зв`язку з відсутністю їх взаємопов`язаності.

7.24. Верховний Суд виходить ключовим у цьому випадку є встановлення судами, чи є обидва позови взаємопов`язаними і чи є їх спільний розгляд доцільним, зокрема коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може повністю або частково виключити задоволення первісного позову, а також чи дотримано строки на подання зустрічного позову, передбачені статтею 180 ГПК України.

7.25. Зі змісту оскаржуваних судових рішень убачається, що суди попередніх інстанцій, вирішуючи питання про доцільність спільного розгляду зустрічного позову з первісним, виходили з того, що:
- у справі №922/3282/25 (яка переглядається) предметом первісного позову ТОВ "ТАЙМІС" є стягнення заборгованості за договором транспортно-експедиторського обслуговування від 16.05.2022 №Є16/05/22 у зв`язку з неоплатою наданих послуг за заявками №ВА26/09/24_03, №ВА27/09/24_01 та №ВА27/09/24_04;
- предметом зустрічного позову ПП "ГЛАЗГО-08" є стягнення з ТОВ "ТАЙМІС" грошових коштів у розмірі 270 865,77 грн, які, на думку відповідача, становлять збитки, завдані пошкодженням вантажу при виконанні іншої заявки, а саме №ВА27/09/24_03. Зі змісту зустрічного позову та доданих до нього матеріалів убачається, що відповідач пов`язує заявлені вимоги виключно з подією транспортування за цією окремою заявкою, яка була прийнята ПП "ГЛАЗГО-08" до оплати та оплачена в листопаді - грудні 2024 року із підписанням відповідного акта без зауважень.
7.26. Суди зазначили, що хоча обидві сторони дійсно посилаються на укладення одного рамкового договору транспортно-експедиторського обслуговування від 16.05.2022 №Є16/05/22, позови у цій справі стосуються різних фактичних обставин, які мали місце в межах різних заявок, виконаних у різний час і за різними умовами. Первісний позов спрямований на стягнення заборгованості за трьома окремими заявками, які відповідач не оплатив, тоді як зустрічний позов стосується іншої заявки, щодо якої послуги були не лише виконані та прийняті без зауважень, але й оплачені самим скаржником у 2024 році. Таким чином, зустрічна вимога ґрунтується на іншому фактичному складі, стосується іншого епізоду господарських відносин та не перебуває у прямому взаємозв`язку з предметом первісного позову.

7.27. Суд апеляційної інстанції зазначив про помилковість доводів ПП "ГЛАЗГО-08" щодо того, що задоволення зустрічного позову може повністю або частково виключити задоволення первісного позову. Первісний позов стосується стягнення заборгованості за трьома конкретними заявками, факт надання послуг за якими не заперечується, тоді як зустрічний позов є вимогою про відшкодування нібито завданої шкоди у процесі виконання іншої заявки. Навіть гіпотетичне задоволення зустрічної вимоги не впливає на існування та обсяг заборгованості за тими заявками, щодо яких заявлено первісний позов, і не може позбавити ТОВ "ТАЙМІС" права вимагати оплати за інші виконані перевезення. При цьому питання наявності або відсутності шкоди за заявкою №ВА27/09/24_03, причинно-наслідкового зв`язку, способу поводження з вантажем, дослідження фото- та відеоматеріалів, встановлення розміру шкоди та інших складових деліктно-договірної відповідальності не мають жодного відношення до предмета первісного позову, який стосується підтвердження факту надання та неоплати конкретних транспортно-експедиторських послуг.

7.28. Також апеляційний суд звернув увагу, що послуги за заявкою №ВА27/09/24_03, на підставі якої відповідач обґрунтовує зустрічні вимоги, були прийняті ПП "ГЛАЗГО-08" без будь-яких зауважень шляхом підписання відповідного акта виконаних робіт та оплачені у повному обсязі в листопаді - грудні 2024 року. Вказана обставина додатково підтверджує відсутність фактичного зв`язку між предметом зустрічного позову та заборгованістю, заявленою в межах первісного позову, оскільки подія виконання іншої заявки не впливає на обсяг та характер невиконаних грошових зобов`язань відповідача. 

7.29. Отже, за висновками апеляційного суду, у межах первісного позову підлягають дослідженню обставини виконання трьох заявок та наявності обов`язку відповідача здійснити оплату за надані послуги. Натомість у межах зустрічного позову підлягають доведенню обставини пошкодження вантажу саме під час виконання іншої, окремої заявки. Ці обставини не перетинаються, стосуються різних прав та обов`язків сторін у різних епізодах господарських відносин, регулюються різними нормами законодавства та передбачають різні предмети доказування.

7.30. Також апеляційний суд зауважив, що об`єднання в межах однієї справи вимог, які виникли з різних заявок та ґрунтуються на різних фактичних обставинах, призвело б до штучного розширення предмета доказування у спрощеному позовному провадженні. Такий підхід суперечив би принципам оперативності й концентрації доказів, закріпленим у статтях 13, 74 та 81 ГПК України, та фактично унеможливив би розгляд справи в межах первісно визначеного предмета спору.

7.31. Отже, за висновками судів, спільний розгляд первісного та зустрічного позовів у цій справі не є доцільним та не є взаємопов`язаним, їх об`єднання не сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору за кожним із них, а матиме наслідком суттєве утруднення розгляду справи та можливе порушення визначених ГПК України строків її розгляду. 

7.32. З огляду на наведене у пунктах 7.25 - 7.31 цієї постанови, Верховний Суд зазначає, що суди попередніх інстанцій правильно застосували положення частини шостої статті 180 ГПК України, оскільки, як зазначили суди, заявлені вимоги виникають із різних заявок, ґрунтуються на різних фактичних обставинах та стосуються різних господарських відносин сторін.

7.33. За таких обставин Верховний Суд вважає заснований на правильному застосовуванні положень статті 180 ГПК України висновок судів попередніх інстанцій про відсутність процесуальних підстав для спільного розгляду первісного та зустрічного позовів, а також про те, що зустрічний позов підлягав поверненню на підставі частини шостої статті 180 ГПК України.

7.34. Щодо посилань скаржника на правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду у наведених ним справах (див. пункт 4.1 цієї постанови), Верховний Суд зазначає, що ці висновки не спростовують і не суперечать висновкам судів попередніх інстанцій у цій справі. Зазначені рішення стосуються загальних підходів до визначення взаємопов`язаності позовів, однак у цьому випадку встановлено, що зустрічний позов виникає з іншої заявки, ґрунтується на інших фактичних обставинах та не впливає на предмет і зміст первісних вимог та не спрямований на усунення чи зменшення вимог первісного позивача та не передбачає можливості зарахування заявлених сум.

7.35. Щодо доводів про недоцільність посилання судів на необхідність дослідження ширшого кола доказів (див. пункт 4.2 цієї постанови), Верховний Суд зазначає, що обставини, покладені в основу зустрічного позову, дійсно вимагали б дослідження доказів зі спірних правовідносин, які виникають, зокрема, щодо наявності чи відсутності збитків. Тому такі доводи скаржника є необґрунтованими, адже суди встановили відсутність взаємопов`язаності та доцільності спільного розгляду первісних та зустрічних позовних вимог.

7.36. Щодо доводів скаржника про те, що суди попередніх інстанцій безпідставно визнали, що залучення зустрічного позову потребуватиме дослідження значно ширшого кола обставин і доказів, а спільний розгляд є недоцільним (з посиланням на висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 31.03.2025 у справі №920/814/24), Верховний Суд зазначає, що наведена правова позиція також не спростовує висновків судів у цій справі про відсутність взаємопов`язаності позовів, не доцільності спільного розгляду.

7.37. Враховуючи наведене, Верховний Суд, діючи в межах повноважень, передбачених статтею 300 ГПК України, перевіривши у межах касаційної скарги законність та обґрунтованість судових рішень, дійшов висновку, що висновки судів попередніх інстанцій є правомірними та узгоджуються з вимогами статей 180, 236 ГПК України. 

7.38. Отже, підстави касаційного оскарження, наведені скаржником у касаційній скарзі, у цьому випадку, не отримали підтвердження, а тому підстави для скасування оскаржуваних судових рішень відсутні.

7.39. Доводи ТОВ "ТАЙМІС", викладені у відзиві та письмових поясненнях, беруться до уваги Касаційним господарським судом у тій частині, яка узгоджується з викладеними у цій постанові міркуваннями.

7.40. Верховний Суд у прийнятті цієї постанови керується й принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватися лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у цій справі скаржник не зазначив й не обґрунтував.

7.41. Верховний Суд, враховуючи рішення ЄСПЛ від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" та від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", зазначає, що сторонам надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

8. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
8.1. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.

8.2. За змістом частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

8.3. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції колегія суддів вважає, що доводи, викладені у касаційній скарзі, не підтвердилися та не спростовують висновків суду апеляційної інстанцій, а тому касаційну скаргу ПП "ГЛАЗГО-08" слід залишити без задоволення.

9. Судові витрати
9.1. Судовий збір, сплачений у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції в порядку статті 129 ГПК України, покладається на скаржника, оскільки Верховний Суд касаційну скаргу залишає без задоволення, а судове рішення суду апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Приватного підприємства "ГЛАЗГО-08" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Харківської області від 06.10.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.11.2025 у справі №922/3282/25 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Ю. Власов