УХВАЛА
16 березня 2026 року 
м. Київ
справа № 686/24747/25
провадження № 61-3115ск26
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Ступак О. В., 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 листопада 2025 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 18 лютого 2026 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з Держави Україна 35 000 000 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої йому порушенням його права на справедливий суд внаслідок тривалого невиконання постанови Верховного Суду у справі № 686/25511/20.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 листопада 2025 року в задоволенні позову відмовлено.
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 18 лютого 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення місцевого суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої невиконанням судового рішення у справі № 686/25511/20 в період з 03 серпня 2022 року до 13 серпня 2025 року скасовано, закрито провадження в цій частині позовних вимог.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
У березня 2026 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 листопада 2025 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 18 лютого 2026 року.
У касаційній скарзі заявник, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати судові рішення попередніх інстанцій, ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження заявник зазначає порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 21 вересня 2018 року в справі № 826/7371/15, від 04 вересня 2020 року в справі № 640/5757/19, від 29 квітня 2021 року в справі № 826/13511/17.
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені частиною другої статті 389 ЦПК України.
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 390, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати з Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області цивільну справу № 686/24747/25 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 03 квітня 2026 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді Н. Ю. Сакара
О. М. Осіян
О. В. Ступак