Окрема думка
судді Верховного Суду у Касаційному цивільному суді Пророка В. В.

справа № 149/571/25 (провадження № 61-14080 ск 25)
18 листопада 2025 року
м. Київ

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Калараша А. А. (судді-доповідача), Петрова Є. В., Пророка В. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 24 жовтня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ухвалою від 18 листопада 2025 року відмовив у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає оскарженню у Касаційному цивільному суді.

Водночас з рішенням колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду не можу погодитися з огляду на таке.

1. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

2. Пунктом 1 частини другої статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що Верховний Суд здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції, а у випадках, визначених процесуальним законом, - як суд першої або апеляційної інстанції, в порядку, встановленому процесуальним законом.

3. Також відповідно до положень статті 25 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) Верховний Суд переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій.

4. Згідно з частиною першою статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

5. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

6. Процесуальний порядок здійснення касаційного провадження регулюється положеннями Глави 2 Розділу V ЦПК України.

7. Підстави для відмови у відкритті касаційного провадження визначені частиною другою статті 394 ЦПК України.

8. Отже, до повноважень Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду не віднесено касаційний перегляд судових рішень суду першої та апеляційної інстанції за наслідками розгляду справ про адміністративні правопорушення, а відтак і відсутні повноваження відмовляти у відкритті касаційного провадження, оскільки відмова у відкритті касаційного провадження є процесуальним рішенням.

9. Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано у інший спосіб, ніж до суду касаційної інстанції.

10. Таким чином, з огляду на те, що касаційна скарга у справі № 149/571/25 про адміністративні правопорушення подана до Касаційного цивільного суду, який не є судом касаційної інстанції з розгляду справ про адміністративні правопорушення, суддя-доповідач мав повернути касаційну скарга особі, яка її подала, або ж передати її до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду.

11. У колегії суддів Верховного Суду у Касаційному цивільному суді відсутні будь-які процесуальні повноваження щодо ухвалення будь-яких судових рішень у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. 

Суддя В. В. Пророк

Повний текст окремої думки складений 23 лютого 2026 року.