УХВАЛА

01 квітня 2026 року 
м. Київ

справа № 372/1988/15-ц
провадження № 61-8311св25
Верховний Суд у складі суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М., Ігнатенка В. М., Фаловської І. М. розглянув заяву судді Ситнік Олени Миколаївни про самовідвід від участі в справі за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Державного підприємства «Київське лісове господарство» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - ОСОБА_7 , про визнання недійсними правочинів, визнання недійсними державних актів, витребування земельних ділянок, визнання відсутнім права власності, за касаційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури Грабця Ігоря Несторовича на постанову Київського апеляційного суду від 14 травня 2025 року та
ВСТАНОВИВ:
У травні 2015 року перший заступник прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України (далі - КМУ), Державного підприємства «Київське лісове господарство» (далі - ДП «Київський лісгосп») звернувся з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 про визнання недійсними правочинів, державних актів, витребування земельних ділянок, визнання недійсними рішень державного реєстратора та визнання відсутнім права власності.
Прокурор, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:
визнати недійсними: договори дарування від 23 жовтня 2007 року земельних ділянок з кадастровими номерами: 3223155400:06:003:0071; 3223155400:06:003:0069; 3223155400:06:003:0067; 3223155400:06:003:0066; 3223155400:06:003:0012; 3223155400:06:003:0011; 3223155400:06:003:0064; 3223155400:06:003:0063; 3223155400:06:003:0062; 3223155400:06:003:0061; 3223155400:06:003:0060; 3223155400:06:003:0059; 3223155400:06:003:0058; 3223155400:06:003:0057; 3223155400:06:003:0056; 3223155400:06:003:0055; 3223155400:06:003:0054; 3223155400:06:003:0053; 3223155400:06:003:0052; 3223155400:06:003:0051; 3223155400:06:003:0015, розташованих в смт Козині Обухівського р-ну Київської обл., та договору від 01 листопада 2007 року купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером 3223155400:06:006:0009, розташованої в смт Козині Обухівського р-ну Київської обл.;
витребувати на користь держави в особі КМУ та ДП «Київський лісгосп» з незаконного володіння:
ОСОБА_6 земельну ділянку з кадастровим номером 3223155400:06:003:0111 площею 2 га;
ОСОБА_5 земельні ділянки з кадастровими номерами 3223155400:06:002:0072, 3223155400:06:002:0073, 3223155400:06:002:0074, 3223155400:06:002:0075, 3223155400:06:002:0076, 3223155400:06:002:0077, 3223155400:06:002:0078, 3223155400:06:003:01112, 3223155400:06:003:0113, 3223155400:06:003:0114, 3223155400:06:003:0115, 3223155400:06:003:0116, 3223155400:06:003:0117, 3223155400:06:003:0118, 3223155400:06:003:0119, 3223155400:06:003:0120, 3223155400:06:003:0121, 3223155400:06:003:0122, 3223155400:06:003:0123, 3223155400:06:003:0124, 3223155400:06:003:0125 загальною площею 2 га;
ОСОБА_3 земельні ділянки з кадастровими номерами 3220882600:03:002:0005, 3220882600:03:003:0002, 3220882600:03:003:0097 загальною площею 7,200 га вартістю 44 280 000,00 грн;
ОСОБА_2 земельні ділянки з кадастровими номерами 3220882600:03:003:0051, 3220882600:03:003:0052, 3220882600:03:003:0053, 3220882600:03:003:0054, 3220882600:03:003:0055, 3220882600:03:003:0062, 3220882600:03:003:0063, 3220882600:03:003:0064 загальною площею 7,800 га вартістю 47 970 000 грн;
ОСОБА_4 земельну ділянку з кадастровим номером 3220882600:03:003:0101 площею 3,000 га вартістю 18 450 000,00 грн;
визнати недійсними:
державний акт серії ЯЕ 956724 від 02 листопада 2007 року на право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку загальною площею 3,0 га з кадастровим номером 3223155400:06:003:0097;
державний акт серії ЯЕ 956721 від 02 листопада 2007 року на право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку загальною площею 3,0 га з кадастровим номером 3223155400:06:003:0101;
державний акт серії ЯЖ 676100 від 12 серпня 2009 року на право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку загальною площею 0,6 га з кадастровим номером 3223155400:06:002:0005;
державний акт серії ЯЖ 676125 від 12 серпня 2009 року на право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку загальною площею 3,6 га з кадастровим номером 3223155400:06:003:0002;
визнати недійсним рішення державного реєстратора реєстраційної служби Обухівського МРУЮ Київської області № 13070113 та № 13071806 від 15 травня 2014 року в частині реєстрації права власності ОСОБА_7 на земельні ділянки з кадастровими номерами 3223155400:06:003:0110 та 3223155400:06:003:0111;
визнати відсутнім право власності:
ОСОБА_6 на земельну ділянку з кадастровим номером 3223155400:06:003:0111 площею 2 га;
ОСОБА_5 на земельні ділянки з кадастровими номерами 3223155400:06:002:0072, 3223155400:06:002:0073, 3223155400:06:002:0074, 3223155400:06:002:0075, 3223155400:06:002:0076, 3223155400:06:002:0077, 3223155400:06:002:0078, 3223155400:06:003:01112, 3223155400:06:003:0113, 3223155400:06:003:0114, 3223155400:06:003:0115, 3223155400:06:003:0116, 3223155400:06:003:0117, 3223155400:06:003:0118, 3223155400:06:003:0119, 3223155400:06:003:0120, 3223155400:06:003:0121, 3223155400:06:003:0122, 3223155400:06:003:0123, 3223155400:06:003:0124, 3223155400:06:003:0125 загальною площею 2 га;
ОСОБА_3 на земельні ділянки з кадастровими номерами 3220882600:03:002:0005, 3220882600:03:003:0002, 3220882600:03:003:0097 загальною площею 7,200 га вартістю 44 280 000,00 грн;
ОСОБА_2 на земельні ділянки з кадастровими номерами 3220882600:03:003:0051, 3220882600:03:003:0052, 3220882600:03:003:0053, 3220882600:03:003:0054, 3220882600:03:003:0055, 3220882600:03:003:0062, 3220882600:03:003:0063, 3220882600:03:003:0064 загальною площею 7,800 га вартістю 47 970 000,00 грн;
ОСОБА_4 на земельну ділянку з кадастровим номером 3220882600:03:003:0101 площею 3,000 га вартістю 18 450 000,00 грн;
визнати право власності держави в особі КМУ та право користування за ДП «Київський лісгосп» на спірні земельні ділянки.
Справа розглядалась судами неодноразово.
29 жовтня 2015 року рішенням Обухівського районного суду Київської області, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 30 червня 2016 року, в задоволенні позовних вимог першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі КМУ, ДП «Київський лісгосп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 про визнання недійсними правочинів, витребування земельних ділянок, визнання недійсними державних актів, визнання відсутнім права відмовлено.
01 лютого 2017 року ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії суддів Червинської М. Є., Завгородньої І. М., Мазур Л. М., Писаної Т. О., Попович О. В. касаційну скаргу першого заступника прокурора Київської області відхилено. Рішення Обухівського районного суду Київської області від 29 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 30 червня 2016 року залишено без змін.
31 жовтня 2018 року постановою Великої Палати Верховного Суду в складі колегії суддів Гудими Д. А., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В.С., Лобойка Л. М. , Лященко Н. П., Прокопенка О. Б. , Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г. заяву заступника Генерального прокурора України задоволено частково. Скасовано ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 лютого 2017 року, ухвалу Апеляційного суду Київської області від 30 червня 2016 року та рішення Обухівського районного суду Київської області від 29 жовтня 2015 року, справу передано на новий розгляду до суду першої інстанції. 
Велика Палата Верховного Суду керувалася тим, що під час розгляду справи № 372/1988/15-ц суд першої інстанції, з висновками якого погодилися суди апеляційної та касаційної інстанцій, встановив порушення прав КМУ як розпорядника лісовими земельними ділянками, що перевищують площу 1 га. Проте суди не встановили початку перебігу позовної давності для КМУ, а також того, що КМУ було чи могло бути відомо про порушення його права, як і про особу, яка його порушила, до моменту звернення прокурора з відповідним позовом до суду (аналогічний висновок сформульований в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року в справі №359/2012/15-ц). Крім того, у разі, якщо позивач заявив декілька позовних вимог, то питання застосування позовної давності, початку її перебігу та спливу має вирішуватися щодо кожної позовної вимоги окремо.
18 жовтня 2019 року протокольною ухвалою Обухівського районного суду Київської області замінено первісного відповідача ОСОБА_7 на належних відповідачів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , залучено ОСОБА_7 до участі в розгляді справи як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.
05 жовтня 2020 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області позовну заяву першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі КМУ, ДП «Київський лісгосп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсними правочинів, витребування земельних ділянок, визнання недійсними державних актів, визнання відсутнім права залишено без розгляду.
Суд виснував, що в матеріалах справи відсутні докази повідомлення першим заступником прокурора Київської області КМУ про порушення інтересів держави до подання позову, а тому не встановлено виключного випадку для подання позову першим заступником прокурора Київської області в інтересах держави в особі КМУ, ДП «Київське лісове господарство» в суді.
20 січня 2021 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури задоволено. Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 05 жовтня 2020 року в справі за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави, в особі КМУ, ДП «Київський лісгосп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійними правочинів, витребування земельних ділянок, визнання недійсними державних актів, визнання відсутнім права скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
31 січня 2022 року рішенням Обухівського районного суду Київської області в задоволенні позову першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі КМУ, ДП «Київський лісгосп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійними правочинів, витребування земельних ділянок, визнання недійсними державних актів, визнання відсутнім права відмовлено.
Суд керувався тим, що обставини, на які посилається прокурор як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого повного підтвердження в судовому засіданні, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах.
28 лютого 2023 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури задоволено частково. Рішення Обухівського районного суду Київської області від 31 січня 2022 року в частині позовних вимог, заявлених в інтересах ДП «Київський лісгосп», скасовано. Позов у цій частині залишено без розгляду.
Рішення Обухівського районного суду Київської області від 31 січня 2022 року в частині позовних вимог до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення цих позовних вимог.
Витребувано на користь держави в особі КМУ з незаконного володіння:
ОСОБА_3 земельні ділянки з кадастровими номерами 3223155400:06:002:0005, 3223155400:06:003:0002, 3223155400:06:003:0097;
ОСОБА_2 земельні ділянки з кадастровими номерами 3223155400:06:003:0051, 3223155400:06:003:0052, 3223155400:06:003:0053, 3223155400:06:003:0054, 3223155400:06:003:0055, 3223155400:06:003:0062, 3223155400:06:003:0063, 3223155400:06:003:0064, 3223155400:06:006:0009;
ОСОБА_4 земельну ділянку з кадастровим номером 3223155400:06:003:0101;
ОСОБА_6 земельну ділянку з кадастровим номером 3223155400:06:003:0111;
ОСОБА_5 земельні ділянки з кадастровими номерами 3223155400:06:002:0072, 3223155400:06:002:0073, 3223155400:06:002:0074, 3223155400:06:002:0075, 3223155400:06:002:0076, 3223155400:06:002:0077, 3223155400:06:002:0078, 3223155400:06:003:0112, 3223155400:06:003:0113, 3223155400:06:003:0114, 3223155400:06:003:0115, 3223155400:06:003:0116, 3223155400:06:003:0117, 3223155400:06:003:0118, 3223155400:06:003:0119, 3223155400:06:003:0120, 3223155400:06:003:0121, 3223155400:06:003:0122, 3223155400:06:003:0123, 3223155400:06:003:0124, 3223155400:06:003:0125.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
07 серпня 2024 року постановою Верховного Суду в складі колегії суддів Крата В. І., Гудими Д. А., Дундар І. О. , Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. касаційні скарги ОСОБА_6 , ОСОБА_3 задоволено частково. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову Київського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року в частині позовних вимог першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі КМУ до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 про витребування земельної ділянки скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. У частині позовних вимог першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі КМУ до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про витребування земельних ділянок залишено без змін.
Верховний Суд керувався тим, що висновок суду апеляційної інстанції про те, що прокурором не пропущений строк позовної давності до позовних вимог про витребування у ОСОБА_3 та ОСОБА_6 спірної земельної ділянки є передчасним, тому постанову суду апеляційної інстанції в цій частині слід скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
14 травня 2025 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Обухівського районного суду Київської області задоволено частково. Рішення Обухівського районного суду Київської області від 31 січня 2022 року в частині позовних вимог першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 про витребування земельної ділянки, скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.
30 червня 2025 року заступник керівника Київської обласної прокуратури Грабець І. Н. через засоби поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 14 травня 2025 року, в якій просить скасувати постанову апеляційного суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про витребування спірних земельних ділянок у ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову. 
Підставами касаційного оскарження вказано, зокрема, те, що судом не враховано, що про факт незаконного набуття права власності на земельні ділянки прокурор дізнався за результатами опрацювання кримінального провадження в 2013 році. Крім того, позов подано в інтересах КМУ, однак апеляційним судом взагалі не встановлено моменту, з якого часу позивачу стало відомо про наявні порушення інтересів держави.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 липня 2025 року року справу було визначено судді-доповідачеві Ситнік О. М.; судді, які входять до складу колегії: Ігнатенко В. М., Фаловська І. М. 
Суддя Ситнік О. М. заявила про самовідвід від участі в розгляді цієї справи задля недопущення виникнення обставин, які могли б викликати в учасників справи сумніви щодо неупередженості судді та забезпечення довіри учасників справи до судових рішень Верховного Суду. 
Перевіривши наведені суддею Ситнік О. М. на обґрунтування заяви про самовідвід доводи, Верховний Суд виснував про їх задоволення, з огляду на таке.
У частині першій статті 39 ЦПК України встановлено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини за об`єктивного підходу до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (параграфи 45-50 рішення в справі «Morel проти Франції» (Morel v. France); параграф 23 рішення в справі «Pescador Valero проти Іспанії» (Pescador Valero v. Spain) або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (параграф 40 рішення в справі «Luka проти Румунії» (Luka v. Romania), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (параграф 44 рішення в справі «Wettstein проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland); параграф 30 рішення в справі «Pabla Ky проти Фінляндії» (Pabla Ky v. Finland); параграф 96 рішення в справі «Micallef проти Мальти» (Micallef v. Malta).
Згідно з пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі у розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення в справі, або в тому випадку, коли в стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Суддя Ситнік О. М. брала участь у вирішенні цієї справи під час ухвалення постанови Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року, в якій остання зазначила, що суди не встановили початку перебігу позовної давності для КМУ, а також того, що КМУ було чи могло бути відомо про порушення його права, як і про особу, яка його порушила, до моменту звернення прокурора з відповідним позовом до суду, що є одним із доводів касаційної скарги прокурора.
Враховуючи те, що в судді Ситнік О. М. вже сформована правова позиція щодо вирішення цього спору в цій справі, з метою недопущення виникнення обставин, які б могли викликати сумніви щодо неупередженості судді і забезпечення довіри учасників справи та сторонніх спостерігачів до судових рішень Верховного Суду, колегія суддів висновує про наявність обґрунтованих підстав для задоволення заяви судді Ситнік О. М. про самовідвід.
Керуючись статтями 33, 36, 39, 40, 260 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Заяву судді Верховного Суду Ситнік Олени Миколаївни про самовідвід задовольнити.
Відвести суддю Верховного Суду Ситнік Олену Миколаївну від участі в розгляді справи № 372/1988/15-ц за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Державного підприємства «Київське лісове господарство» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - ОСОБА_7 , про визнання недійсними правочинів, визнання недійсними державних актів, витребування земельних ділянок, визнання відсутнім права власності, за касаційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури Грабця Ігоря Несторовича на постанову Київського апеляційного суду від 14 травня 2025 року.
Справу № 372/1988/15-ц передати на автоматизований розподіл.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська