ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року 
м. Київ
справа № 480/11112/23
провадження № К/990/49503/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Смоковича М. І.,
суддів: Кашпур О. В., Мацедонської В. Е.
розглянув у письмовому провадженні у суді касаційної інстанції адміністративну справу
за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) в Сумській області про визнання протиправним та скасування постанови, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - адвоката Кузнєцова Артема Сергійовича на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року, постановленої у складі колегії суддів: головуючого - Любчич Л. В., суддів: Спаскіна О. А., Присяжнюк О. В.
І. Обставини справи
1. У жовтні 2023 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФО-П ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) в Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови Державної служби України з безпеки на транспорті від 10 липня 2023 року № 342796 про застосування адміністративно-господарського штрафу відносно ФО-П ОСОБА_1 у розмірі 17000 грн.
2. Сумський окружний адміністративний суд рішенням від 08 вересня 2025 року в позові відмовив.
3. Не погоджуючись з наведеним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.
4. Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ФО-П ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2025 року залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам процесуального закону в частині необхідності доплатити судовий збір в розмірі 1932,48 грн, надавши строк для усунення цих недоліків у десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.
5. Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року апеляційну скаргу на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2025 року у справі № 480/11112/23 повернуто особі, яка її подала.
6. Постановляючи вказану ухвалу, суд апеляційної інстанції виходив з ненадання позивачем доказів усунення недоліків апеляційної скарги. 
До такого висновку суд апеляційної інстанції дійшов з огляду на те, що довідкою про доставку електронного листа представник позивача отримав копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху 14 жовтня 2025 року о 21:44 год. Враховуючи приписи пункту 5 частини шостої та частини сьомої статті 251 КАС України, апеляційний суд констатував закінчення строку на усунення недоліків апеляційної скарги станом на 29 жовтня 2025 року, а також відсутність надання позивачем доказів сплати судового збору у належному розмірі.
ІІ. Провадження в суді касаційної інстанції
7. Представник позивача - адвокат Кузнєцов Артем Сергійович, вважаючи ухвалу суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги постановленою з порушенням вимог процесуального закону, подав касаційну скаргу.
8. У касаційній скарзі автор просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Стверджує, що позовна вимога, яка полягає у визнанні протиправною та скасуванні постанови Державної служби України з безпеки на транспорті від 10 липня 2023 року № 342796 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000 грн, є вимогою майнового характеру з огляду на правову позицію, викладену Верховним Судом у постанові від 30 жовтня 2018 року у справі № 826/4741/17, відповідно до якої звернення до суду з вимогами про скасування рішення відповідача - суб`єкта владних повноважень, безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача, є майновими.
9. Верховний Суд ухвалою від 22 грудня 2025 року відкрив касаційне провадження з підстав, передбачених частиною третьою, пунктом 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), а саме: предметом касаційного оскарження є ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги; підставами касаційного оскарження є порушення з боку суду апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.
ІІІ. Нормативне регулювання й оцінка Верховного Суду
10. Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
11. Згідно з частинами першою, другою статті 300 КАС України за відсутності підстав для залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги чи відмови у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження у справі.
Питання про відкриття апеляційного провадження у справі вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, визначеному статтею 298 цього Кодексу.
12. За приписами пункту 1 частини п`ятої, частини шостої статті 296 указаного Кодексу до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору
13. За правилом частини другої статті 298 зазначеного Кодексу до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу. 
14. Приписами пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України обумовлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
15. Проаналізувавши доводи касаційної скарги, матеріали справи та мотиви, покладені в основу оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції, Верховний Суд виходить із такого.
16. Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства та гарантується приписами пункту 8 частини першої статті 129 Конституції України. Проте, дане право підлягає реалізації з дотриманням вимог процесуального законодавства, що виражається в дотриманні форми та змісту апеляційної скарги, термінів її подачі, а також обов`язковому переліку матеріалів, що повинні бути додані до неї, зокрема і документу про сплату судового збору.
17. Мета встановлення судового збору за подання апеляційної скарги не зводиться до переслідування фінансових цілей - наповнення доходної частини Державного бюджету України, а передбачає запобігання поданню безпідставних та очевидно необґрунтованих скарг. Коло осіб, які користуються пільгами щодо сплати судового збору у вигляді звільнення від його сплати, визначено законом.
18. Визначення судового збору міститься у статтях 1, 2 Закону України "Про судовий збір" та означає збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.
19. Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції констатував неусунення в установлений судом строк, недоліків в апеляційній скарзі.
При цьому недоліком апеляційної скарги відповідно до ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року слугувало відсутність документу про доплату судового збору.
20. Водночас з матеріалів справи висновується, що при поданні апеляційної скарги сплачено судовий збір у розмірі 1288,32 грн. Разом з цим на виконання вказаної ухвали суду представник позивача вказав на помилковість висновків суду апеляційної інстанції у розрахунку судового збору, адже апеляційний суд його розрахував в контексті немайнової вимоги. За доводами представника позивача позовна вимога у цій справі є саме майнового характеру, а тому вважав, що судовий збір сплачено у належному розмірі.
21. Так, статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що розмір ставки судового збору за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
22. Частиною першою статті 4 цього Закону визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
23. Верховний Суд у постанові від 30 вересня 2018 року у справі № 826/4741/17 зазначив, що звернення до суду з вимогами про скасування рішення відповідача -суб`єкта владних повноважень, безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача, є майновими, а оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, які спонукають до вчинення певних дій, не пов`язаних зі сплатою коштів, є немайновими.
24. У справі, що розглядається, предметом спору є постанова Державної служби України з безпеки на транспорті від 10 липня 2023 року № 342796 про застосування адміністративно-господарського штрафу відносно ФО-П ОСОБА_1 у розмірі 17000 грн.
Як висновується з матеріалів справи, позов подано у 2023 році та фізичною особою заявлено одну вимогу майнового характеру.
25. Аналогічний підхід застосовано в ухвалах Верховного Суду у справах № 520/16511/24, № 420/14023/24, № 600/2163/24-а, № 420/26369/23.
26. Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 1 січня 2023 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив: 2684,00 грн.
27. Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що ставка судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем встановлена на рівні 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
28. Залишаючи апеляційну скаргу у цій справі без руху та в подальшому її повертаючи, суд апеляційної інстанції допустив помилкового розрахунку судового збору, неправильно застосувавши приписи частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір». 
29. Відповідно до частин першої, другої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
30. Варто констатувати, що суд апеляційної інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу про повернення апеляційної скарги від 29 жовтня 2025 року, дійшов помилкового висновку про невиконання позивачем вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху у зв`язку з невідповідністю скарги частині п`ятій статті 296 КАС України (відсутній доказ, що підтверджує доплату судового збору).
31. Враховуючи вищевикладене, Верховний Суд дійшов висновку про передчасність висновків суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги.
32. Таким чином, зважаючи на приписи статті 353 КАС України, касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення - скасуванню із направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.
ІV. Судові витрати
33. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - адвоката Кузнєцова Артема Сергійовича задовольнити.
2. Ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року у справі № 480/11112/23 скасувати, а справу направити до цього ж суду для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Головуючий М. І. Смокович

Судді О. В. Кашпур

В. Е. Мацедонська