ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року 
м. Київ
справа № 420/2831/20
адміністративне провадження № К/990/24153/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Уханенка С. А.,
суддів - Білак М.В., Кашпур О.В.,
розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції адміністративну справу 
за позовом Фермерського господарства «ПРОМІНЬ» до відділу державного нагляду(контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Фермерського господарства «ПРОМІНЬ» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року (головуючий суддя - Бжассо Н.В.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2025 року (головуючий суддя - Бітов А.І., судді - Лук`янчук О.В., Ступакова І.Г.),
ВСТАНОВИВ:
І. Суть спору
1. У квітні 2020 року Фермерське господарство (далі - ФГ) «ПРОМІНЬ» звернулося до суду з адміністративним позовом до Управління Державної служби України з безпеки на транспорті в Одеській області (далі - Управління Укртрансбезпеки в Одеській області), Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову від 16 березня 2020 року №191232 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 34 000,00 грн.
1.1. Позов обґрунтовано тим, що у січні 2020 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області проведено перевірку вантажного автомобіля «VOLVO» з причепом «FRUEHAUF» (власником якого є позивач), з приводу додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. За наслідками цієї перевірки, 24 січня 2020 року було складено акт № 205182, яким зафіксовано перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу. Копію указаного акта № 205182 ФГ «ПРОМІНЬ» отримало поштовим зв`язком разом із повідомленням про розгляд справи від 18 лютого 2020 року № 14956/32/24-20. За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт Управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області прийнято постанову від 16 березня 2020 року № 191232 про накладення на ФГ «ПРОМІНЬ» адміністративно-господарського штрафу в сумі 34 000,00 грн.
1.2. Позивач указує, що під час проведення перевірки посадовими особами Укртрансбезпеки в Одеській області не дотримано вимог пункту 18 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» (далі - Порядок № 879), оскільки за результатами зважування не було оформлено жодного документу, зокрема, не складено довідку про здійснення габаритно-вагового контролю (первинний доказ перевищення вагових параметрів), без якої постанова від 16 березня 2020 року № 191232 не може вважатися законною та обґрунтованою.
1.3. ФГ «ПРОМІНЬ» наголошує, що жоден акт або інший документ на підтвердження факту порушення правил перевезень у присутності водія позивача не складався і ним не підписувався, а оскаржена постанова № 191232 не містить запису щодо використаної під час перевірки ФК «ПРОМІНЬ» методики вимірювання, затвердженої Держстандартом, за якою здійснено зважування одиночної осі. Докази проведення повірки засобу вимірювальної техніки, на яких проводилося зважування також відсутні, що свідчить про протиправність постанови.
ІІ. Встановлені судами обставини справи
2. На підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) у період з 21 по 26 січня 2020 року, 22 січня 2020 року посадовим особам Укртрансбезпеки видано направлення на рейдову перевірку № 007009, згідно з яким, на автошляхах в місті Одеса та в Одеській області проводилася перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів.
3. Під час цієї перевірки, 24 січня 2020 року о 00:26 год було зупинено транспортний засіб марки «VOLVO» модель: FH 13 440 з причіпом марки «FRUEHAUF» модель: XXT 34T (державні реєстраційні номери: НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ) під керуванням водія ОСОБА_1 , власником якого є ФГ «ПРОМІНЬ».
4. В ході здійснення габаритно-вагового контролю указаних транспортних засобів, відповідачем було виявлено перевищення установлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, про що складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 24 січня 2020 року, в якому зафіксовано результати вимірювання, а саме: загальна маса 58,055 т, допустима - 40,0 т, осьові навантаження: нормативно-допустимі 11,00 т, 11,00 т, 22,00 т, а фактичні: 7,84 т, 15945 т., 34,27 т.
5. Також 24 січня 2020 року відповідачем складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №205182, яким зафіксовано порушення вимог статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
6. Указаний акт №205182 містить запис про ознайомлення водія з його змістом та про те, що від пояснень та підпису водій відмовився.
7. Позивачу надсилалися повідомлення-запрошення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, за результатами розгляду якої, в.о. начальника Управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області Генадієм Кучеренком прийнято постанову №191232 про застосування до ФГ «ПРОМІНЬ» адміністративно-господарського штрафу сумі 34000,00 грн, передбаченого абзацом 16 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Підставою такого рішення у постанові №191232 указано акт від 24 січня 2020 року № 205182.
8. Предметом спору у цій справі є правомірність постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу до перевізника за перевищення визначених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 відсотків.
ІІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення
9. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2024 року замінено відповідача у справі Управління Укртрансбезпеки в Одеській області на Відділ державного нагляду (контролю) в Одеській області.
10. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2025 року, у задоволені позову відмовлено.
10.1. Вирішуючи спір та задовольняючи позов, суди першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що загальна маса транспортного засобу марки «VOLVO» модель: FH 13 440, з причіпом марки «FRUEHAUF» модель: XXT 34T (державні реєстраційні номери: НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ) під час перевірки складала 58,055 т, що перевищує граничну масу, передбачену пунктом 22.5 Правил дорожнього руху - 40 т. 
10.2. Суди указали, що участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, проте такій дозвіл у позивача відсутній, а тому відповідач правомірно застосував до позивача штрафні санкції відповідно до абзацу 16 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Також суди відхилили аргументи ФК «ПРОМІНЬ» щодо відсутності в акті перевірки посилання на норму, яку порушено, що, на думку позивача, не відповідає вимогам пункту 20 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року №1567. Суди зауважили, що в акті є посилання на абзац 16 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», який описує суть порушення, наслідки такого порушення та вид відповідальності за його вчинення. За таких обставин суди дійшли висновку, що постанова про застосування до ФК «ПРОМІНЬ» адміністративно-господарського штрафу є законною та обгрунтованою.
IV. Провадження в суді касаційної інстанції, вимоги касаційної скарги та аргументи сторін
11. Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ФГ «ПРОМІНЬ» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, просить переглянути оскаржені судові рішення з підстав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, скасувати ці судові рішення та задовольнити позов.
11.1. У касаційній скарзі заявник зазначив, що відповідно до положень пункту 18 Порядку № 879 за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю, із зазначенням часу і місця його здійснення. Проте, у порушення приписів пункту 18 Порядку № 879 Управління Укртрансбезпеки в Одеській області за результатами зважування не склало та на вимогу водія ФГ «Промінь» ОСОБА_1 не надало довідку на підтвердження перевищення вагових параметрів транспортного засобу - первинний доказ вчинення порушення (якщо таке мало місце).
11.2. ФГ «Промінь» наголошує, що водій ФГ «Промінь» ОСОБА_1 був допитаний судом у цій справі в якості свідка та підтвердив допущені відповідачем порушення під час здійснення перевірки відповідачем. Однак, цим обставинам не була надана належна оцінка з боку судів попередніх інстанцій, не зважаючи на те, що порушення процесу розгляду адміністративної справи з боку посадових осіб Управління Укртрансбезпеки в Одеській області призвели до прийняття незаконної постанови від 16 березня 2020 року № 191232.
11.3. Також, у касаційній скарзі заявник указує, що в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 205182 на підставі якого прийнято оскаржувану постанову, не вказано в чому полягає суть порушення, а лише указано статтю, якою передбачено відповідальність, і реквізити ТТН. Також не указано на скільки конкретно відсотків або тонн, на думку відповідача, складає перевищення встановлених габаритно-вагових норм. Крім того, в акті від 24 січня 2020 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, не заповнена графа «Відстані між осями, метрів», а графа «Осьові навантаження, тонн: фактичне» заповнена наступним чином: 7,84 / 15,945 /34,27. Однак, у довідці від 24 січня 2020 року про результати здійснення габаритно- вагового контролю графа «Результати вагового контролю: навантаження на осі, тонн» заповнена наступним чином: 1) 7,84; 2) 15,945; 3)11,53; 4) 10,675; 5) 12,065. Обидва документа були надані позивачу лише разом із відзивом, після відкриття провадження у справі.
11.4. ФГ «ПОРОМІНЬ» вважає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував приписи пункту 2 Порядку № 879, пункту 22.5. Правил дорожнього руху та абзаців 14 - 16 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», без урахування висновку щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах, сформованого у постанові Верховного Суду від 28 липня 2022 року у справі № 380/5173/20.
12. Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 06 серпня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ФГ «ПОРОМІНЬ» за пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки доводи позивача про неврахування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 28 липня 2022 року у справі № 380/5173/20 потребують перевірки судом касаційної інстанції.
13. Ухвалу Верховного Суду від 06 серпня 2025 року направлено сторонам, проте відзиви на касаційну скаргу від інших учасників справи не надійшли.
V. Джерела права й акти їхнього застосування
14. За правилами частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
15. Законодавство про автомобільний транспорт складається із Закону України «Про автомобільний транспорт», яким установлені засади організації та діяльності автомобільного транспорту, законів України «Про транспорт», «Про дорожній рух», чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.
16. У статті 1 Закону «Про автомобільний транспорт» (в редакції закону на час виникнення спірних правовідносин) наведено визначення основних термінів, а саме: автомобільний перевізник -фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження; дозвіл узгодження умов та режимів перевезень - додатковий дозвіл, що видається уповноваженими органами на проїзд великовагового та (або) великогабаритного транспортного засобу; документи на вантаж - документи, визначені відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про транспортно-експедиторську діяльність», «Про транзит вантажів», інших актів законодавства, в тому числі міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, які необхідні для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом; напівпричіп - причіп, вісь (осі) якого розміщено позаду центра мас транспортного засобу (за умови рівномірного завантаження) і який обладнано зчіпним пристроєм, що забезпечує передачу горизонтальних і вертикальних зусиль на інший транспортний засіб, що виконує функції тягача.
17. Завдання та функції державного регулювання та контролю діяльності автомобільного транспорту визначенні статтею 5 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідно до частини першої якої, основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.
17.1. Державне регулювання та контроль у сфері автомобільного транспорту, зокрема, спрямовані на забезпечення балансу інтересів держави, органів місцевого самоврядування, користувачів транспортних послуг та підприємств, установ, організацій, інших юридичних та фізичних осіб - суб`єктів господарювання на автомобільному транспорті незалежно від форм власності; раціональне використання енергетичних та матеріальних ресурсів; охорону довкілля від шкідливого впливу автомобільного транспорту, проведення науково-технічної роботи, досліджень та розвиток системи статистики (частина друга статті 5 Закону України «Про автомобільний транспорт»).
18. За приписами абзаців 12,13 частини сьомої статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює: габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; нарахування, у разі виявлення порушень, та вжиття заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.
18.1. Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) (частина чотирнадцята статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт»).
18.2. Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України (частина сімнадцята статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт»).
19. На виконання вимог статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі - Порядок №1567), яким (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) було установлено процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.
20. Відповідно до пункту 3 Порядку №1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.
21. Згідно з абзацом 2 пункту 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.
22. Габаритно-ваговий контроль проводиться однією посадовою особою Укртрансбезпеки у разі залучення до рейдової перевірки посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Укртрансбезпеки та власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю, а також посадових осіб органу місцевого самоврядування та/або місцевої держадміністрації (пункт 16 Порядку №1567).
23. Пунктом 20 Порядку № 1567 установлено, що виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.
24. Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначений Порядком № 879.
25. За визначеннями, наведеними в пункті 2 Порядку №879, вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології (підпункт 2); габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів (підпункт 4); вимірювальне і зважувальне обладнання - технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики (підпункт 6).
26. Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції (пункт 3 Порядку №879).
27. За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення (пункт 18 Порядку №879).
28. Пунктом 20 Порядку № 879 установлено, що за результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.
29. Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
30. За правилами пункту 21 Порядку № 879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.
31. З метою забезпечення безпеки руху великовагових та великогабаритних транспортних засобів постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 затверджено Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами (далі - Правила проїзду), якими установлено єдині вимоги до проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.
32. Пунктом 3 Правил проїзду установлено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
33. За умовами абзацу 1 пункту 4 Правил проїзду рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
33.1. Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів (абзац 3 пункту 4 Правил проїзду). Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
34. Частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» установлено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, шагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
35. Загальні положення щодо перевезення вантажів визначені Главою 8 Закону України «Про автомобільний транспорт», зокрема статтею 48 якої установлено перелік документів, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.
36. За умовами частини першої статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
36.1. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків (частина третя статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт»).
37. Відповідальність перевізників за порушення законодавства про автомобільний транспорт установлена Розділом V Закону України «Про автомобільний транспорт». Зокрема, абзацом 16 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу застосовується адміністративно-господарський штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
VI. Позиція Верховного Суду
38. Питанням, яке суд касаційної інстанції має вирішити в межах розгляду цієї справи, є перевірка обґрунтованості доводів заявника касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції не урахував висновки Верховного Суду, сформовані у постанові від 28 липня 2022 року у справі № 380/5173/20 щодо застосування приписів пункту 2 Порядку № 879, пункту 22.5. Правил дорожнього руху та абзаців 14 - 16 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
39. Також ключовими аргументами касаційної скарги є:
- у порушення приписів пункту 18 Порядку № 879 Управління Укртрансбезпеки в Одеській області за результатами зважування не склало та не надало довідку на підтвердження перевищення вагових параметрів транспортного засобу - первинний доказ вчинення порушення;
- в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 205182 не вказано в чому полягає суть порушення, а лише указано статтю, якою передбачено відповідальність, і реквізити ТТН. Також в акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 24 січня 2020 року не указано на скільки конкретно відсотків або тонн складає перевищення встановлених габаритно-вагових норм, а окремі графи заповнені некоректно, зокрема, інформація указана в графі «Осьові навантаження, тонн: фактичне» є відмінною від відомостей, зазначених у довідці від 24 січня 2020 року про результати здійснення габаритно- вагового контролю у графі «Результати вагового контролю: навантаження на осі, тонн».
40. Відповідаючи на визначене питання, Верховний Суд зазначає таке.
41. Аналізуючи доводи ФК «ПРОМІНЬ» щодо необхідності застосування висновків Верховного Суду, сформованих у справі № 380/5173/20, Суд зауважує, що у цій справі досліджувалося питання можливості урахування 2% похибки, установленої пунктом 21 Порядку №879 при обчисленні розміру адміністративно-господарського штрафу, установленого абзацом 16 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
41.1. Так, у постанові від 28 липня 2022 року (справа № 380/5173/20) Суд указав, що за законодавством чітко встановлено, що перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху в межах 2% не потребує оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд. Проте, оскільки вагові параметри транспортних засобів позивача із урахуванням результатів їх зважування відповідачем перевищують нормативні більше, ніж на 2 відсотки (що також не заперечується відповідачем), то такі транспортні засоби позивача вважаються великоваговими та мали здійснювати рух автомобільними дорогами на підставі дозволів.
41.2. У справі № 380/5173/20 Верховний Суд звернув увагу на те, що положення Порядку не містять посилань на будь-яку величину похибки, а прямо вказує на наслідки перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм, та не передбачає інакшого трактування. За таких обставин, Верховний Суд визнав помилковими твердження скаржника про те, що встановлена законодавством 2% величина похибки повинна враховуватися при обчисленні загальної величини перевищення вагових параметрів над нормативними не лише при обчисленні плати за проїзд автомобільними дорогами, а й при застосуванні адміністративно-господарського штрафу, оскільки такі твердження не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства. Суд указав, що за наведеного нормативно-правового регулювання, перевищення вагових параметрів на 2% в порівнянні з визначеними в пункті 22.5 Правил дорожнього руху є саме понаднормативним перевищенням (а не допустимим відхиленням у перевищенні вагових параметрів, як помилково вважає позивач), проте таке перевищення не несе таких наслідків для перевізника як обов`язок оформити відповідний дозвіл та внести плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування.
42. Верховний Суд звертає увагу на те, що спір у справі № 380/5173/20 не стосується дотримання відповідачем процедури оформлення документів під час здійснення габаритно-вагового контролю, оскільки в цій справі Суд сформував висновки щодо предмету спору (постанова про застосування по відношенню до відповідача адміністративно-господарського штрафу) в аспекті необхідності застосування 2% похибки при обчисленні розрахунку штрафу. Натомість у справі, що розглядається, питання застосування похибки ФГ «Промінь» не порушує, а акцентує увагу на недотриманні відповідачем процедури оформлення документів під час здійснення габаритно-вагового контролю. 
43. Отже, обставини справи не є релевантним до спірних правовідносин, з огляду на те, що правовідносини у справі № 380/5173/20 та у справі, що розглядається, не є подібними.
44. Повертаючись до обставин справи, що розглядається, Верховний Суд звертає увагу на те, що судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що під час перевірки виявлено перевезення вантажу з перевищенням габаритно-вагових норм, а саме: загальна маса 58,055 т, допустима 40,0 т, осьові навантаження: нормативно-допустимі 11,00 т, 11,00 т, 22,00 т, а фактичні: 7,84 т, 15945 т., 34,27 т, що є порушенням габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу. Зазначене позивачем не спростовується.
45. Верховний Суд зауважує, що за наведеного вище нормативно-правового регулювання, перевищення габаритно-вагових норм понад 2% є умовою для отримання відповідного дозволу на участь дорожньому русі таких транспортних засобів. У разі відсутності такого дозволу до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за порушення законодавства про автомобільний транспорт. Інакшого трактування закон не передбачає.
46. Як установлено судами попередніх інстанцій такий дозвіл у позивача відсутній, у зв`язку з чим застосування до ФК «Промінь» штрафних санкцій відповідно до абзацу 16 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» є правомірним.
47. Верховний Суд відхиляє аргументи ФГ «ПРОМІНЬ» про відсутність передбаченої пунктом 18 Порядку №879, довідки на підтвердження перевищення вагових параметрів транспортного засобу, оскільки такий документ міститься в матеріалах справи. Водночас результати проведених вимірювань, указані в графі «Осьові навантаження, тонн: фактичне» акта від 24 січня 2020 року сумарно відповідають інформації, зазначеній у довідці від 24 січня 2020 року про результати здійснення габаритно- вагового контролю у графі «Результати вагового контролю: навантаження на осі, тонн», що спростовує доводи позивача про відмінність розрахунків. 
48. Як слушно зауважили суди попередніх інстанцій, в акті від 24 січня 2020 року № 205182 є посилання на абзац 16 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», який містить опис порушення, наслідки такого порушення та вид відповідальності за вчинення такого порушення, тому Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що акт перевірки відповідає вимогам пункту 20 Порядку №1567, а отже оскаржена постанова від 16 березня 2020 року №191232 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 34 000,00 грн є законною і обґрунтованою.
49. Інші доводи та аргументи ФГ «ПРОМІНЬ» не спростовують факт перевищення габаритно-вагових норм під час перевезення вантажу автотранспортним засобом, що належить позивачу, наслідком чого є застосування до перевізника адміністративно-господарських санкцій у вигляді штрафу. За таких обставин, підстави для скасування оскаржених судових рішень відсутні.
50. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
51. З огляду на викладене, колегія суддів Верховного Суду вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.
VІI. Судові витрати
52. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасником справи, на користь якого ухвалено судове рішення, у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Фермерського господарства «ПРОМІНЬ» залишити без задоволення
2. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2025 року - залишити без змін.
3. Судові витрати не розподіляються.
4. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя: С.А. Уханенко
Судді: М.В. Білак
О.В. Кашпур