УХВАЛА

23 лютого 2026 року 
м. Київ

cправа № 916/5286/24(916/2403/25) 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Картере В.І.,
розглянувши матеріали касаційної скарги  ОСОБА_1 
на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.01.2026 (колегія суддів у складі: Діброва Г.І. - головуючий, Савицький Я.Ф., Ярош А.І.)
у справі № 916/5286/24(916/2403/25)
за заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське агропромислове підприємство» арбітражного керуючого Кочин Наталії Василівни
до 1). ОСОБА_2 ; 2). ОСОБА_3 ; 3). ОСОБА_4 ; 4). ОСОБА_1 
третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Ніко-Тайс», 
третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»
про покладення солідарної відповідальності (притягнення до солідарної відповідальності) на органи управління боржника та солідарне стягнення з відповідачів грошових коштів в сумі 3119694,72 грн,
в межах справи №916/5286/24
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Ніко-Тайс»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське агропромислове підприємство»
про банкрутство, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 05.02.2026 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.01.2026, якою скасовано рішення Господарського суду Одеської області від 29.08.2025 та задоволено заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське агропромислове підприємство» арбітражного керуючого Кочин Наталії Василівни про покладення солідарної відповідальності (притягнення до солідарної відповідальності) на органи управління боржника в межах справи №916/5286/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське агропромислове підприємство». Також скаржником подано клопотання про зупинення дії оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції. 

06.02.2026 до Верховного Суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Ніко-Тайс» про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 916/5286/24(916/2403/25) за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.01.2026. 

Перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 , Верховний Суд дійшов висновку, що вказана касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на наступне. 

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 290 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України) до скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2026 встановлений у розмірі 3328,00 грн.

Заява ліквідатора про покладення субсидіарної (солідарної) відповідальності на особу винну у доведенні до банкрутства боржника розглядається за правилами ГПК України у межах справи про банкрутство в порядку визначеному ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства і судовим збором не оплачується, оскільки таку оплату не передбачено Законом України "Про судовий збір" (станом на час звернення із відповідною заявою до суду першої інстанції). Під час оскарження в судах апеляційної та касаційної інстанції судових рішень, які прийняті за результатом розгляду заяви ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності на особу винну у доведенні до банкрутства боржника, судовий збір підлягає сплаті як на ухвалу суду, який становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно до пп. 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (постанова Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 20 жовтня 2022 у справі № 911/3554/17 (911/401/21).

При чому слід враховувати, що у Кодексу України з процедур банкрутства не встановлено процесуальну назву (форму) документа, з якою ліквідатор має звертатися до господарського суду - позовна заява, заява чи ін., а також не передбачено який процесуальний документ має ухвалити суд першої інстанції після розгляду по суті такої заяви ліквідатора - ухвалу або рішення суду.

Частиною 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, розмір судового збору, який підлягав сплаті за звернення до суду касаційної інстанції становить 2662,40 грн (3328 х 0.8).

Проте, скаржником до касаційної скарги не додано докази сплати судового збору в встановленому порядку та розмірі. 

Згідно з ч. 2 ст. 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 290 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Вимогами ч. 2 ст. 174 ГПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху на підставі ч. 2 ст. 292 ГПК України із наданням скаржнику строку для усунення зазначених недоліків, шляхом надання доказів сплати судового збору у встановленому порядку в розмірі 2662,40 грн. 

Суд звертає увагу скаржника на те, що заяву про усунення недоліків касаційної скарги слід подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк, а також надати суду докази надіслання копії заяви про усунення недоліків касаційної скарги іншим учасникам справи.

Клопотання скаржника про зупинення дії постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.01.2026 у справі № 916/5286/24(916/2403/25) до закінчення її перегляду у касаційному порядку судом не розглядається, оскільки касаційна скарга залишена без руху.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.01.2026 у справі № 916/5286/24(916/2403/25) залишити без руху.

2. Встановити скаржнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду В. Картере