УХВАЛА
16 березня 2026 року 
м. Київ

справа № 703/2356/23
провадження № 61-2382ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя - доповідач), Сакари Н. Ю., Ступак О. В.
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області 
від 11 грудня 2025 року та постанову Черкаського апеляційного суду 
від 21 січня 2026 року у справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства 
з обмеженою відповідальністю «Смілаенергопромтранс» про зобов`язання перерахувати плату за надані послуги та повернення надмірно сплачених коштів, відшкодування моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Смілаенергопромтранс» про зобов`язання перерахувати плату за надані послуги та повернення надмірну сплачених коштів, відшкодування моральної шкоди, 
ВСТАНОВИВ: 
У травні 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «Смілаенергопромтранс» (далі - ТОВ «Смілаенергопромтранс») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за оплату послуг з постачання теплової енергії та абонплати.
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05 грудня
2023 року прийнято відмову ТОВ «Смілаенергопромтранс» від позову до
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та закрито провадження у справі в частині позовних вимог ТОВ «Смілаенергопромтранс».
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з зустрічними позовними заявами до ТОВ «Смілаенергопромтранс», в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просили суд перерахувати плату за загальнобудинкові потреби і повернути їм зайво сплачені кошти в сумі по 1 922, 85 грн кожному, 
а також відшкодувати по 10 000, 00 грн моральної шкоди 
з ТОВ «Смілаенергопромтранс» кожному.
Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 лютого
2025 року, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду
від 10 червня 2025 року, позов ОСОБА_1 до 
ТОВ «Смілаенергопромтранс» про зобов`язання перерахувати плату за надані послуги та повернення надміру сплачених коштів, відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Зобов`язано ТОВ «Смілаенергопромтранс» здійснити перерахунок послуг за обсягом спожитих ОСОБА_1 комунальних послуг за адресою: 
АДРЕСА_1 , з 21 грудня 2022 року до закінчення опалювального сезону 2022-2023 років із урахуванням розподілу цих послуг на сховище, як самостійного об`єкту нерухомого майна. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2 до 
ТОВ «Смілаенергопромтранс» про зобов`язання перерахувати плату за надані послуги та повернення надміру сплачених коштів, відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Зобов`язано ТОВ «Смілаенергопромтранс» здійснити перерахунок послуг за обсягом спожитих ОСОБА_2 комунальних послуг за адресою: 
АДРЕСА_1 , з 21 грудня 2022 року до закінчення опалювального сезону 2022-2023 років із урахуванням розподілу цих послуг на сховище, як самостійного об`єкту нерухомого майна. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Ухвалою Верховного Суду від 18 липня 2025 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 лютого 2025 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 10 червня 2025 року 
у справі № 703/2356/23 відмовлено.
Ухвалою Верховного Суду від 04 вересня 2025 року заяву ОСОБА_1 , 
ОСОБА_2 про перегляд ухвали Верховного Суду від 18 липня 2025 року за нововиявленими обставинами у справі № 703/2356/23 повернуто заявникам.
У жовтні 2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 лютого 2025 року у цивільній справі № 703/2356/23.
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 грудня 2025 року, залишеною без змін постановою Черкаського апеляційного суду 
від 21 січня 2026 року, в задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено.
Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов висновку про відсутність підстав для перегляду рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 лютого 2025 року за нововиявленими обставинами, у зв`язку з тим, що обставини на які посилаються заявники, як на підставу для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами не є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України, оскільки зводяться до переоцінки доказів.
21 лютого 2026 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 грудня 2025 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 21 січня 2026 року у справі № 703/2356/23.  
Касаційна скарга обґрунтована тим, що суди порушивши норми матеріального права та недотримавшись норм процесуального права, необґрунтовано відмовили у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, у зв`язку з тим, що заявник ОСОБА_1 дійсно був присутнім на установчих зборах об`єднання співвласників багатоквартирного будинку 
(далі - ОСББ) та знав про протокол установчих зборів від 12 березня 2010 року про створення ОСББ.
Зазначили, що з огляду на те, що термін зберігання зазначеного протоколу становить три роки, вважали, що зазначений документ є втраченим. Наголошували, що про наявність протоколу дізналися лише 19 квітня 2025 року та долучили копію вказаного протоколу до відповіді на відзив при перегляді рішення суду першої інстанції апеляційним судом, проте апеляційний суд не надав оцінку зазначеному доказу.
З огляду на зазначене, вважають, що протокол установчих зборів ОСББ 
від 12 березня 2010 року про створення ОСББ є нововиявленою обставиною, 
у зв`язку з чим рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 лютого 2025 року підлягає перегляду.
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Колегія суддів встановила, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування судами норм права при вирішенні питання про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Главою 3 Розділу V ЦПК України передбачено перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами.
Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.
Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
Тлумачення пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України свідчить, що нововиявленими обставинами є обставини, які: існували на час розгляду справи, не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; є істотними для розгляду справи, тобто належать до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, які вважаються нововиявленими, повинні одночасно відповідати цим вимогам.
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені
в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Процесуальні недоліки розгляду справи не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.
Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).
Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 752/4995/17 (провадження № 14-41цс21) вказано, що процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку 
з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення, що узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі зазначено, що не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.
Не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювали суди під час розгляду справи .
Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
Суд першої інстанції встановив, що із протоколу установчих зборів 
ОСББ «Ювілейне» від 12 березня 2010 року вбачається, під час проведення зборів співвласників багатоквартирного будинку та ухвалення рішення про створення ОСББ був присутній заявник ОСОБА_1 , що підтверджується доданим до протоколу списком власників квартир, які брали участь 
у голосуванні на установчих зборах ОСББ № 3 по пров. Московському (порядковий номер за списком 14), та дійшов висновку, що про вказаний протокол заявникам було достеменно відомо з моменту його 
підписання 12 березня 2010 року.
Зазначені обставини не спростовані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, апеляційній та касаційній скарзі.
Крім того, суди зазначили, що заявниками не надано доказів, що ними вчинялись дії для отримання відповідного доказу на момент подачі зустрічних позовів, а тому посилання скаржників на ту обставину, що вони вважали знищеним вказаний протокол за закінченням терміну його зберігання не заслуговують на увагу.
Верховний Суд погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанції, які встановивши, що зазначені заявниками обставини не є нововиявленими обставинами у розумінні статті 423 ЦПК України, дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. 
Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а фактично зводяться до не згоди із ухваленими судовими рішеннями судом першої та апеляційної інстанції по суті спору, що також не є підставою для перегляду справи за нововиявленими обставинами.
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень свідчить, що правильне застосовування судами норм права є очевидним, а касаційна 
скарга - необґрунтованою.
У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).
Оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування судами норм права при вирішенні питання про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинамиє очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтями 2, 4, 81, 89, 394, 423 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 грудня 2025 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 21 січня 2026 року у справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Смілаенергопромтранс» про зобов`язання перерахувати плату за надані послуги та повернення надмірно сплачених коштів, відшкодування моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до товариства 
з обмеженою відповідальністю «Смілаенергопромтранс» про зобов`язання перерахувати плату за надані послуги та повернення надмірну сплачених коштів, відшкодування моральної шкоди.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: О. М. Осіян
Н. Ю. Сакара
О. В. Ступак