ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року 
м. Київ

cправа № 910/1608/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Случ О. В. - головуючий, Волковицька Н. О., Могил С. К., 
за участю секретаря судового засідання - Амірханяна Р. К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Танджерін»
на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2025 (суддя Ягічева Н.І.)
і постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2025 (головуюча суддя Тищенко О. В., судді Гончаров С. А., Сибіга О. М.) 
у справі № 910/1608/25
за позовом Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Танджерін»,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Комунальне підприємство «Житній ринок»
про розірвання договору оренди та виселення,
(у судовому засіданні взяли участь: представники позивача - Онищенко Т. О.)
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Узагальнений зміст позовних вимог та підстав заявленого позову
1. Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Танджерін» (далі - відповідач, ТОВ «Танджерін»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Комунальне підприємство «Житній ринок» (далі - третя особа, КП «Житній ринок») про розірвання договору оренди та виселення з нежитлових приміщень.
2. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання ТОВ «Танджерін» своїх зобов`язань за договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності від 24.05.2022 № 3572 в частині проведення капітального ремонту (реконструкції) будівлі критого ринку.
Узагальнений зміст і обґрунтування судових рішень, ухвалених у цій справі
3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.06.2025 у справі № 910/1608/25 позовні вимоги задоволено повністю. Розірвано Договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності від 24.05.2022 № 3572, укладений між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), КП «Житній ринок» та ТОВ «Танджерін». Виселено ТОВ «Танджерін» з нежитлових приміщень загальною площею 4160,50 кв. м, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Верхній Вал, 16, літ. «А». 
4. Ухвалюючи це рішення, місцевий господарський суд виснував, що укладений між сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно зі статтями 173, 174, 175 Господарського кодексу України, статей 11, 202, 509, 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.
5. Ураховуючи встановлення істотного порушення умов договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності, від 24.05.2022 № 3572 з боку відповідача, не виконання ним взятих на себе зобов`язання з проведення капітального ремонту, місцевий господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про розірвання договору та виселення відповідача зі спірного приміщення.
6. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2025 рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2025 залишено без змін.
7. За висновками суду апеляційної інстанції відповідачем допущене істотне порушення умов договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності від 24.05.2022 № 3572.
8. Погоджуючись з висновками місцевого господарського суду, суд апеляційної інстанції серед іншого також зазначив, що орендар (відповідач) протягом тривалого часу порушує умови договору оренди, не виконує взяті на себе зобов`язання з проведення капітального ремонту.
9. Доводи скаржника про неможливість здійснення капітального ремонту через позбавлення останнього права користування орендованими приміщеннями у зв`язку з набранням 20.07.2022 законної сили рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.05.2022 у справі № 640/14163/21, яким застосовано заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень, шляхом зобов`язання КП «Житній Ринок» відключити джерела електроживлення та накласти печатки на електрощити приміщення, розташованого за адресою: вул. Верхній Вал, 16 у Подільському районі м. Києва, до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки, відхилені судом апеляційної інстанції, оскільки відповідно до умов договору оренди, який не припинений та є дійсним, саме на відповідача покладено обов`язок за власний кошт провести капітальний ремонт, проведення якого не залежить від можливості відповідача користуватися об`єктом оренди
10. Суд апеляційної інстанції серед іншого також зазначив, що матеріали справи не містять як доказів звернення апелянта до позивача або третьої особи з повідомленням про наміри та початок проведення капітального ремонту орендованого приміщення, так і не містить доказів повідомлення про строки виконання таких робіт, беручи до уваги, що капітальний ремонт має бути проведений у розумний строк. За весь час дії договору оренди, апелянт так і не приступив до капітального ремонту навіть у межах площі об`єкту оренди.
Касаційна скарга
11. Не погодившись у повній мірі із ухваленими у цій справі судовими рішеннями, ТОВ «Танджерін» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2025, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
12. Узагальнені доводи касаційної скарги
13. У поданій касаційній скарзі скаржник як на підставу касаційного оскарження посилається на пункти 1 і 3 частини другої статті 287 ГПК України.
14. Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові застосував норми права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 19.04.2021 у справі № 910/11131/19, від 26.01.2021 у справі № 826/10130/18, від 18.08.2021 у справі № 441/947/19, від 28.04.2021 у справі № 804/2423/16.
15. Стосовно підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник вказує на відсутність висновку Верховного Суду щодо розгляду питання про наявність підстав для розірвання договору оренду через невиконання додаткових умов, які були визначені оголошенням про проведення аукціону, якщо такі умови потребують дій з боку Орендодавця та/або Балансоутримувача приміщень, які орендуються.
16. В касаційній скарзі скаржник зазначає, що суди проігнорували його доводи стосовно того, що замовником капітального ремонту або реконструкції може бути лише власник або балансоутримувач. Орендар приміщень, на думку скаржника, не має відповідних повноважень, не може виступати замовником будівельних робіт у розумінні Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Скаржник вважає, що єдиним належним суб`єктом, що має право замовляти будівельні роботи щодо будівлі за адресою: вул. Верхній Вал, 16, є КП «Житній ринок» - як балансоутримувач. Відповідно обов`язок щодо виконання робіт не може покладатися на особу (ТОВ «Танджерін»), яка об`єктивно позбавлена можливості реалізувати його.
Позиція інших учасників справи
17. У межах встановленого Верховним Судом строку Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) подав відзив на касаційну скаргу Фонду державного майна України, у якому просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.
18. Третя особа - КП «Житній ринок», своїм правом подати відзив на касаційну скаргу не скористалась, відповідний відзив до Верховного Суду не подала. 
Обставини справи, установлені судами попередніх інстанцій
19. Як з`ясували суди попередніх інстанцій, 24.05.2022 між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації (Орендодавець), КП «Житній ринок» (Балансоутримувач) та ТОВ «Танджерін» (Орендар) за результатами аукціону укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності № 3572 (далі - договір оренди), за умовами якого орендар та балансоутримувач передають, а орендар приймає, у строкове платне користування майно: нежитлові приміщення (2-й поверх - 177,4 м2, антресоль 2-го поверху № 1 - 744,3 м2 та антресоль № 2 - 238,80 м2) загальною площею 4160,50 м2, вартістю 93 798 088,79 грн, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Верхній Вал 16, літера «А».
20. Згідно з актом приймання-передачі нерухомого майна від 24.05.2022 в орендне користування передано нерухоме майно (нежитлові приміщення) загальною площею 4160,50 кв. м, за адресою: м. Київ, вул. Верхній Вал, 16, літ. «А», які потребують капітального ремонту.
21. Пунктом 11.1 Змінюваних умов Договору оренди встановлено строк дії договору, а саме: 15 років з дати набрання чинності цим договором.
22. Відповідно до пункту 5.1 Незмінюваних умов договору оренди, орендар зобов`язаний провести за власний кошт капітальний ремонт (реконструкцію) будівлі критого ринку (в тому числі даху, інженерних мереж, комунікацій, нежитлових приміщень, тощо), відповідно до рішення постійної комісії Київської міської ради з питань власності (протокол від 21.12.2021 № 41/43, пункт 17).
23. У пункті 17 протоколу від 21.12.2021 № 41/43 постійною комісією Київської міської ради з питань власності на орендаря було прийнято рішення, яким погоджено додаткові умови передачі в оренду нежитлових приміщень у будівлі № 16 на вул. Верхній Вал, якими покладено на орендаря обов`язок з проведення за власний кошт капітального ремонту (реконструкції) будівлі критого ринку, а саме: вжиття заходів енергоефективності з гідроізоляції покрівлі, поточного обслуговування системи фасадного скління (372 полотен скла розміром 3м х 3м, в тому числі: 29 розбито та закрито фанерою, 23 заклеєно старими рекламними плівками), відновлення інженерних мереж і комунікацій тощо - нежитлових приміщень на 1 та 2 поверхах, антресолях 2 поверху (антресолі 2 шт.) та у підвалі), благоустрою прилеглої території з урахуванням організації додаткових місць паркування транспорту, в тому числі електромобілів; - нежитлових приміщень на 1 та 2 поверхах, антресолі 2 поверху та у підвалі.
24. Як встановлено судом першої інстанції, додаткові умови передачі об`єкта в оренду та технічний стан приміщень були відображені в оголошенні про передачу спірного нерухомого майна в оренду на аукціоні, яке було розміщене в електронній торговій системі PROZZORO.ПРОДАЖІ. Ідентифікатор аукціону: LLE001-UA-20220117-41726.
25. КП «Житній ринок» направляло на адресу ТОВ «Танджерін» листи, зокрема, від 17.08.2022 № 292-136 та від 27.01.2023 № 292-24 з проханням надати графік робіт з капітального ремонту (реконструкції) будівлі критого ринку, передбачених пункту 5.1 Незмінюваних умов договору оренди.
26. Листом від 01.08.2024 № 052/292-128 КП «Житній ринок» звернулось до Департаменту комунальної власності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з проханням розірвати договір оренди, у зв`язку із тим, що орендар (відповідач) взяті на себе зобов`язання за вказаним договором не виконує, з моменту його підписання, капітальний ремонт (реконструкцію) будівлі Житнього ринку не було розпочато, в той час як дах будівлі, інженерні комунікації, система водопостачання, пожежний водогін, гідранти потребують термінового капітального ремонту, оскільки поточний (частковий) їх ремонт не дає відповідних результатів, а подальша їх експлуатація загрожує виникненню аварійної ситуації на території критого ринку.
27. Департамент комунальної власності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до відповідача з листом від 16.08.2024 № 062/05-16-4222 у якому запропонував достроково припинити договір оренди № 3572 від 24.05.2022, у зв`язку із тим, що будівля Житнього ринку потребує негайного капітального ремонту, а орендар взяті на себе зобов`язання з проведення капітального ремонту не виконує та фактично не використовує орендовані приміщення. Позивачем до зазначеного листа було додано три примірники проектів договору про припинення договору оренди та акта приймання передачі нерухомого майна.
28. Відповідач листом від 06.09.2024 не прийняв пропозицію позивача щодо дострокового припинення договору оренди.
29. Враховуючи невиконання відповідачем умови договору оренди в частині проведення за власний кошт капітального ремонту, позивач звернувся до суду з даним позовом.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій
30. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
31. Дослідивши в межах вимог касаційної скарги ТОВ «Танджерін» наведені в ній доводи, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та перевіривши з огляду на встановлені судами попередніх інстанцій фактичні обставини справи правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що подана у цій справі касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Щодо підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України
32. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
33. За змістом цієї норми, касаційний перегляд з вказаних підстав може відбутися за наявності таких складових: 
- суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду; 
- спірні питання виникли у подібних правовідносинах.
34. У постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок про те, що для цілей застосування приписів процесуального закону, в яких вжитий термін «подібні правовідносини», зокрема і пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, таку подібність слід оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями.
35. З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші - додатковими. 
36. Подібність правовідносин суд касаційної інстанції визначає з урахуванням обставин кожної конкретної справи. Це врахування слід розуміти як оцінку подібності насамперед змісту спірних правовідносин (обставин, пов`язаних із правами й обов`язками сторін спору, регламентованими нормами права чи умовами договорів), а за необхідності, зумовленої специфікою правового регулювання цих відносин, - також їх суб`єктів (видової належності сторін спору) й об`єктів (матеріальних або нематеріальних благ, щодо яких сторони вступили у відповідні відносини).
37. Крім того, слід ураховувати, що підставою для касаційного оскарження за пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції на обґрунтування мотивувальної частини постанови. Саме лише зазначення у постанові Верховного Суду норми права також не є його правовим висновком про те, як саме повинна застосовуватися норма права у подібних правовідносинах.
38. Як вже зазначалось, у поданій у цій справі касаційній скарзі відповідач стверджує, що суд апеляційної інстанції застосував норми права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 19.04.2021 у справі № 910/11131/19, від 26.01.2021 у справі № 826/10130/18, від 18.08.2021 у справі № 441/947/19, від 28.04.2021 у справі № 804/2423/16.
39. Однак, на відміну від справи № 910/1608/25, у вказаних справах, не порушувалося та не вирішувалося судами (зокрема, і Верховним Судом у перелічених постановах) питання щодо розірвання договору оренди майна, що належить до комунальної власності, внаслідок істотного порушення умов договору, зокрема, не виконання орендарем взятих на себе зобов`язань з проведення капітального ремонту об`єкта оренди.
40. Посилання скаржника на неврахування судами попередніх інстанцій правових висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.04.2021 у справі № 910/11131/19, від 26.01.2021 у справі № 826/10130/18, від 18.08.2021 у справі № 441/947/19, від 28.04.2021 у справі № 804/2423/16 на обґрунтування відповідних доводів не можуть бути прийняті Верховним Судом, оскільки їх ухвалено у справах з неподібними правовідносинами.
41. У справі, що переглядається, висновки судів попередніх інстанцій насамперед ґрунтуються на встановлених обставинах щодо дотримання орендарем істотних умов договору оренди, що і зумовлює неподібність фактичних обставин та спірних правовідносин у ній та у вищевказаних судових справах, на які посилається скаржник.
42. Водночас помилково зазначати про неврахування висновку Верховного Суду, як підставу для касаційного оскарження, якщо відмінність у судових рішеннях зумовлена не неправильним (різним) застосуванням норми права, а неоднаковими фактичними обставинами справ, які мають юридичне значення.
43. Отже, не заслуговують на увагу посилання відповідача у касаційній скарзі на правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 19.04.2021 у справі № 910/11131/19 (про стягнення заборгованості з орендної плати, інфляційних втрат, 3 % річних та неустойки за неповернення майна з оренди), від 26.01.2021 у справі № 826/10130/18 (про визнання протиправним та скасування припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил), від 18.08.2021 у справі № 441/947/19 (про визнання протиправними та скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил), від 28.04.2021 у справі № 804/2423/16 (про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності), позаяк правовідносини у цих справах не є подібними до правовідносин у справі, що переглядається.
44. Отже, ураховуючи викладене, передбачена пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України підстава касаційного оскарження у цьому разі не знайшла свого належного підтвердження.
Щодо підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України 
45. Відповідно до пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України, підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
46. Зміст наведеної норми свідчить про те, що вона спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію відносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.
47. При касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, касаційна скарга має містити, зокрема, зазначення норми права, щодо якої відсутній висновок про її застосування, із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.
48. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України, окрім встановлення відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, обов`язковому дослідженню підлягає також питання щодо необхідності застосування таких правових норм для вирішення спору, з огляду на встановлені фактичні обставини справи.
49. У такому випадку з`ясуванню підлягає як відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, так і наявність/відсутність неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
50. Верховний суд вбачає, що у даному випадку наведені у касаційній скарзі ТОВ «Танджерін» доводи на обґрунтування передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України підстави касаційного оскарження вищевикладеному не відповідають.
51. Зазначаючи про відсутність висновку Верховного Суду щодо розгляду питання про наявність підстав для розірвання договору оренду через невиконання додаткових умов, які були визначені оголошенням про проведення аукціону, якщо такі умови потребують дій з боку орендодавця та/або балансоутримувача приміщень, які орендуються, відповідач не вказав застосування якої саме правової норми стосується висновок, який він просить висловити, а відповідно і не обґрунтував помилковості її застосування судом апеляційної інстанції.
52. При цьому скаржник зазначає, що суди проігнорували його доводи стосовно того, що замовником капітального ремонту або реконструкції може бути лише власник або балансоутримувач, що орендар приміщень не має відповідних повноважень, не може виступати замовником будівельних робіт у розумінні Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Єдиним належним суб`єктом, що має право замовляти будівельні роботи щодо будівлі за адресою: вул. Верхній Вал, 16, є КП «Житній ринок» - як балансоутримувач. Отже обов`язок щодо виконання робіт не може покладатися на особу (ТОВ «Танджерін»), яка об`єктивно позбавлена можливості реалізувати його.
53. У контексті наведеного, проаналізувавши зміст оскаржуваних судових рішень, Верховний Суд вбачає, що, вирішуючи спір у цій справі, суди попередніх інстанцій виходили із істотного порушення ТОВ «Танджерін» умов договору оренди, та насамперед керувалися наявними у матеріалах справи доказами, які дослідили та оцінили у їх сукупності.
54. Водночас доводи позивача про відсутність повноважень на проведення капітального ремонту/реконструкції орендованого нерухомого майна були досліджені, оцінені та відхилені апеляційним господарськими судами через їх недоведеність, з урахуванням, зокрема, того, що за встановлених обставин матеріали справи не містять як доказів звернення скаржника до позивача або третьої особи з повідомленням про наміри та початок проведення капітального ремонту орендованого приміщення, так і не містить доказів повідомлення про строки виконання таких робіт, а жодних доказів протилежного скаржником суду надано не було.
55. Доводи ж касаційної скарги ТОВ «Танджерін» у цій частині зводяться до переоцінки доказів та встановлення інших, ніж встановлені місцевим та апеляційним господарськими судами, обставин справи та ухвалення іншого рішення по суті заявлених позовних вимог, тобто рішення про відмову у задоволенні позову.
56. Однак, суд касаційної інстанції не вправі здійснювати переоцінку обставин, з яких виходили суди при вирішенні справи, а повноваження суду касаційної інстанції обмежуються виключно перевіркою дотримання судами норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та виключно в межах доводів касаційної скарги (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 925/698/16).
57. Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційний суд не встановив, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанції, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів. Про це зазначено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц та об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.09.2020 у справі № 908/1795/19.
58. Верховний Суд є судом права, а не факту, тому діючи у межах повноважень та порядку, визначених статтею 300 ГПК України, він не може встановлювати обставини справи, збирати й перевіряти докази та надавати їм оцінку (постанови Верховного Суду від 03.02.2020 у справі № 912/3192/18, від 12.11.2019 у справі № 911/3848/15, від 02.07.2019 у справі № 916/1004/18). 
59. Отже, доводи скаржника спрямовані на спонукання до переоцінки вже досліджених та оцінених судами попередніх інстанцій доказів відхиляються Верховним Судом.
60. Отже, визначена ТОВ «Танджерін» підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, також не підтвердилась під час касаційного провадження.
61. Ураховуючи викладене, Верховний Суд вбачає, що всі наведені скаржником у касаційній скарзі підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини другої статті 287 ГПК України, що і слугували підставами для відкриття касаційного провадження, не знайшли свого підтвердження.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
62. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішенні судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
63. Згідно положень статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення ? без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
64. У цій справі скаржник не довів неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, як необхідної передумови для скасування ухвалених ними судових рішень, у зв`язку з чим касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення залишенню без змін.
Розподіл судових витрат
65. Оскільки Суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає судові рішення, що оскаржувались, без змін, відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Танджерін» залишити без задоволення.
2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2025 і рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2025 у справі № 910/1608/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. В. Случ

Судді Н. О. Волковицька

С. К. Могил