ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року 

м. Київ

справа №400/2930/25
адміністративне провадження № К/990/54131/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А., суддів Стеценка С.Г., Чиркіна С.М.
розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2025 (колегія суддів у складі: головуючого судді Крусяна А.В., суддів Шевчук О.А., Яковлєва О.В.) у справі №400/2930/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

I. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
1. У березні 2025 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Миколаївській області), в якому просив:
визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні з 01.02.2024 перерахунку та виплати пенсії відповідно до довідки від 13.02.2025 №9/1/2725 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії;
зобов`язати відповідача здійснити з 01.02.2024 перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки від 13.02.2025 № 9/1/2725 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення, без обмеження максимального розміру пенсії та з урахуванням раніше виплачених сум.
2. На обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач протиправно відмовив йому у здійсненні перерахунку та виплати пенсії відповідно до довідки від 13.02.2025 №9/1/2725 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії. Позивач зазначив, що з 07.01.2011 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). На виконання судового рішення у справі №400/10364/24, ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) підготовив оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2024 для перерахунку пенсії з 01.02.2024, яка була направлена до органу пенсійного фонду для здійснення перерахунку. Однак, відповідач безпідставно відмовив у здійснення перерахунку пенсії з 01.02.2024, посилаючись на відсутність законних підстав для його здійснення. Також, позивач зазначає, що з 01.01.2025 та з 01.03.2025 розмір його пенсії протиправно обмежено максимальним розміром і з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 «Про визнання порядку виплати пенсій деяких категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» (далі - Постанова №1) до виплати визначено 29480 грн замість 40031,62 грн з 01.01.2025 та 41531,62 грн з 01.03.2025.
II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
3. Судами попередніх інстанцій установлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону №2262-XII у розмірі 90% від сум грошового забезпечення.
4. На виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 у справі №400/10364/24, залишеного без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду, ІНФОРМАЦІЯ_2 виготовив позивачу довідку від 13.02.2025 №9/1/2725 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2024. 
5. 25.02.2025 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки від 13.02.2025 №9/1/2725 у розмірі 90% грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром, збільшеної відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (далі - Постанова №713), від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» (далі - Постанова №118), від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (далі - Постанова №168), від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» (далі - Постанова №185).
6. У відповідь на заяву, відповідач листом від 11.03.2025 повідомив позивача про відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення. Також відповідач у листі вказав, що ним обмежено розмір пенсії максимальним розміром відповідно до Постанови №1, оскільки станом на 01.03.2025 розмір пенсії позивача перевищує максимальний та, з урахуванням індексації, у підсумку складає 41531,62 грн. На підставі вимог Постанови №1 розмір пенсії до виплати з 01.03.2025 становить 29480,89 грн. 
7. Відповідно до перерахунку пенсії позивача станом на 01.01.2025 розмір його пенсії у підсумку становить 40031,62 грн, з урахуванням максимального розміру до виплати призначено 29480,89 грн. 
8. Згідно з перерахунком пенсії позивача станом на 01.03.2025 розмір його пенсії у підсумку становить 41531,92 грн, з урахуванням максимального розміру до виплати призначено 29480,89 грн.
9. Вважаючи протиправними відмову відповідача у перерахунку пенсії на підставі довідки від 13.02.2025 №9/1/2725, обмеження пенсії максимальним розміром та застосування понижуючих коефіцієнтів, позивач звернувся до суду. 
III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
10. Миколаївський окружний адміністративний суд рішенням від 15.05.2025 позов задовольнив. Визнав протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2024 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.02.2025 №9/1/2725 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії та проведення виплати пенсії після її перерахунку з обмеженням максимального розміру. Зобов`язав відповідача перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 від 13.02.2025 №9/1/2725 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, починаючи з 01.02.2024, виходячи з 90% грошового забезпечення, а також провести виплату пенсії без обмеження максимальним розміром та без застосування обмежувальних коефіцієнтів, з урахуванням раніше виплачених сум.
11. Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, у осіб з числа військовослужбовців виникло право на отримання довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку №45, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 Постанови №704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).
В контексті цього, суд вважав, що у позивача наявне право на здійснення перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки від 13.02.2025 №9/1/2725 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2024. Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний виплачувати позивачу пенсію без обмеження її максимальним розміром, зокрема і без застосування коефіцієнтів до відповідних сум перевищення, встановлених Постановою №1, оскільки у правовідносинах щодо призначення та перерахунку пенсій відповідно до Закону №2262-XII норми зазначеного закону підлягають застосуванню з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, у зв`язку з чим будь-яке обмеження максимальним розміром є протиправним. Суд зауважив, що перерахунок пенсії позивача має здійснюватися, виходячи із розміру 90% грошового забезпечення, оскільки пенсія за вислугу років останньому була призначена саме з такого відсоткового відношення.
12. П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 25.11.2025 апеляційну скаргу відповідача задовольнив частково, скасував рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.05.2025 та ухвалив нову постанову, якою визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо виплати ОСОБА_1 пенсії з обмеженням максимальним розміром (десять розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність) та застосування коефіцієнтів, установлених пунктом 1 Постанови №1, починаючи з 01.01.2025, з 01.03.2025 з урахуванням раніше виплачених сум. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, розмір якої перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, без обмеження максимальним розміром та без застосування коефіцієнтів, установлених пунктом 1 Постанови №1, починаючи з 01.01.2025, з 01.03.2025 з урахуванням раніше виплачених сум. В задоволенні іншої частини позову відмовив.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ, ВІДЗИВУ НА НЕЇ 
13. Не погодившись з постановою суду апеляційної інстанцій, позивач подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2025 в частині відмови у задоволенні позову та залишити в силі рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.05.2025 в частині визнання протиправними дій відповідача щодо відмови йому у перерахунку та виплати пенсії з 01.02.2024 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.02.2025 №9/1/2725 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії та проведення виплати пенсії після її перерахунку та зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити йому пенсію на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.02.2025 №9/1/2725 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, починаючи з 01.02.2024. 
14. Підставами касаційного оскарження судових рішень попередніх інстанцій, скаржник визначає положення пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, відповідно до якого підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
15. Як на підставу касаційного оскарження позивач посилається на неправильне застосування судами положень статей 3, 8, 17, 19, 22, 46, 129 Конституції України, статей 6, 7 КАС України, статей 43, 51, 52, 55, 63 Закону №2262-ХІІ, пункту 4 Постанови №704, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-IV, рішення Європейського суду з прав людини «Щокін проти України», Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2018 №45 (далі - Порядок №45), та неврахування висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 13.01.2021 у зразковій справі №440/2722/20, від 09.06.2022 у справі №520/2098/19 та Верховного Суду у постановах від 02.08.2022 у справі №440/6017/21, від 12.04.2023 у справі №380/14933/22, від 12.03.2019 у справі № 913/204/18, від 10.03.2020 у справі №160/1088/19, від 21.10.2025 у справі №600/193/24-а щодо застосування наведених вище норм права.
16. Скаржник доводить, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність в нього права на перерахунок пенсії згідно з довідкою від 13.02.2025 №9/1/2725 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, виданою ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вважає, що відповідно до статей 43, 51, 52, 55, 63 Закону №2262-ХІІ, пункту 4 Постанови №704, Порядку №45, він має право на перерахунок пенсії за довідкою вказаною вище, з урахуванням збільшення відповідно до Постанови №713 та індексації відповідно до Постанов №118, №168 №185 і суд першої інстанції дійшов правильного висновку, задовольняючи позов в цій частині.
17. Також, у касаційній скарзі позивач окрім наведеного покликається на підпункти «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та зазначає, що суди, ухвалюючи рішення у цій справі, не вирішили питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики, справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, оскільки стосується конституційного права позивача та інших пенсіонерів військовослужбовців на належний рівень пенсійного забезпечення відповідно до Закону №2262-ХІІ.
18. Позивач 02.03.2026 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив врахувати висновки Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, сформульовані у постанові від 17.02.2026 у справі №520/5814/24, в якій Суд вказав, що: пункт 4 Постанови № 704 підлягає застосуванню у спірних правовідносинах у первинній редакції, а саме в частині, що не суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу - закону про Державний бюджет України на відповідний рік, із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік), оскільки суд не вправі, вирішуючи спір, застосовувати дефектний нормативно-правовий акт безвідносно до того чи був він чинним чи ні на момент виникнення спірних відносин; до правовідносин, пов`язаних із оформленням та направленням до органу Пенсійного фонду України довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивача, визначеного станом на 01.01.2024 відповідно до Постанови № 704, під час обчислення розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням має застосовуватися пункт 4 Постанови №704 в первісній редакції, яка передбачала використання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня календарного року, а не редакція, змінена Постановою №481, якою визначено фіксовану розрахункову величину - 1762,00 грн.
19. Відповідач у відзиві на касаційну скаргу просить відмовити позивачу у задоволенні касаційної скарги. 
20. Відповідач доводить, що він правомірно відмовив позивачу у перерахунку пенсії з підстав відсутності у позивача права на такий перерахунок відповідно до пункту 4 Постанови №704 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 №481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 (яка набрала чинності 20.05.2023), яким скасовано підпункт 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених Постановою №103, та абзац перший пункту 4 Постанови №704 викладено у новій редакції, згідно з якою установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими званнями (спеціальностями) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з додатками 1, 12, 13 і 14. 
21. Відповідач вважає, що він правомірно не здійснив перерахунок позивачу пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.02.2025 №9/1/2725 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, оскільки, починаючи з 20.05.2023 пункт 4 Постанови №704 викладено в новій редакції, яка не передбачає застосування прожиткового мінімуму, встановленого на 1 січня відповідного календарного року при розрахунку розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб. 
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
22. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважає за необхідне зазначити наступне.
23. У справі, яка розглядається, спір виник щодо відмови органу пенсійного фонду у перерахунку пенсії, призначеної за Законом №2262-ХІІ, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, статті 9 Закону №2011-ХІІ, Порядку №45, Постанов №704, №118, №168 №185 відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, виходячи із 90 відсотків суми грошового забезпечення, без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням індексації розміру пенсії відповідно до Постанов №118, №168, №185. 
24. Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію, визначає Закон №2262-ХІІ.
Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
25. Правовою основою для реалізації гарантії перерахунку призначених пенсій у зв`язку зі збільшенням рівня грошового забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу, є положення частини третьої статті 43 та статті 63 Закону №2262-ХІІ.
26. Частиною третьою статті 43 Закону №2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
27. У разі, якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку (частина вісімнадцята статті 43 Закону №2262-ХІІ).
28. Згідно із частинами першою та другою статті 63 Закону №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. 
29. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій (частина четверта статті 63 Закону №2262-ХІІ).
30. Отже, Кабінету Міністрів України надано право встановлювати умови та порядок перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.
31. Механізм проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ, визначений Порядком № 45, згідно із пунктом 1 якого пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
32. Згідно із пунктом 2 Порядку № 45 Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС, Службі судової охорони (далі - державні органи).
Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
33. На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено Порядком № 45 (пункт 3 Порядку № 45).
34. Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, є збільшення рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ. Перерахунок пенсії здійснюється головними управліннями Пенсійного фонду після надходження від уповноваженого органу відповідної довідки та виключно з урахуванням тих складових грошового забезпечення, які вказані у такій довідці.
35. 30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 704, яка передбачала з 01.03.2018 збільшення розмірів посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців.
36. Пунктом 2 Постанови № 704, установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
37. Додатком 1 до цієї постанови встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
38. Пунктом 4 Постанови № 704 (у первинній редакції) передбачалось, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
39. 21.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова №103).
40. Пунктом 6 цієї постанови внесено зміни до Постанови № 704, внаслідок яких пункт 4 цієї Постанови викладено у новій редакції, а саме: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14» . Зміни до додатків 1, 12, 13 і 14 не вносилися.
41. Тобто з 01.01.2018 пункт 4 Постанови № 704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу застосовується така розрахункова величина, як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018.
42. Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 20.10.2022, визнав протиправним та скасував пункт 6 Постанови № 103, яким були внесені зміни до пункту 4 Постанови № 704.
43. Цією постановою скасовані зміни, у тому числі до пункту 4 Постанови № 704, та відновлено його попередню редакцію (станом на 30.07.2018), згідно з якою розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
44. Неодноразово, зокрема Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.03.2025 у зразковій справі №400/6254/24 та Верховний Суд у постановах від 15.06.2023 у справі №380/13603/21, від 30.04.2025 у справі №620/9741/24 та інших вказували на те, що оскільки зміни, внесені Постановою № 103, а саме до пункту 4 Постанови № 704, визнано у судовому порядку нечинними, то з 29.01.2020 діє редакція пункту 4 Постанови №704, яка діяла до зазначених змін і в якій передбачено, що для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням застосовується розрахункова величина «прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року», а не «прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 01 січня 2018 року».
45. У цих та інших постановах Верховний Суд виходив з того, що положення пункту 4 Постанови № 704 у частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, не відповідає нормативно-правовим актам вищої юридичної сили, згідно з якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений законодавцем на відповідний рік, у тому числі для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів, до спірних відносин підлягає застосуванню пункт 4 Постанови № 704 у частині, що не суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу - Закону України про Державний бюджет на відповідний рік із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, виходячи із розрахункової величини розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).
46. Отже, з 29.01.2020 чинна редакція пункту 4 Постанови № 704, яка була чинною до зазначених змін і в якій передбачено, що для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням застосовується розрахункова величина «прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року», а не «прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 01 січня 2018 року».
47. У подальшому 12.05.2023 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704», пунктом 2 якої внесено зміни до пункту 4 Постанови № 704, виклавши абзац перший в такій редакції: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».
48. Пунктом 3 Постанови № 481 установлено, що видатки, пов`язані з виконанням пункту 2 цієї постанови, здійснюються в межах асигнувань на грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб, передбачених у державному бюджеті на відповідний рік для утримання відповідних державних органів.
49. Таким чином, з дня набрання чинності Постановою № 481 (20.05.2023) Кабінет Міністрів України замість розрахункової величини «прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року» запровадив сталу розрахункову величину для посадового окладу та окладу за військове звання 1762,00 грн.
50. Згідно з частинами першою - третьою статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. 
Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. 
У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
51. З огляду на визначені в частинні третій статті 7 КАС України загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами пункт 2 Постанови № 481 стосовно внесення змін до пункту 4 Постанови № 704 в частині, що суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу, а саме закону про Державний бюджет України на відповідний рік не підлягає застосуванню як такий, що є протиправним і таким, що не відповідає правовим актам вищої юридичної сили.
52. Верховний Суд неодноразово, зокрема у постановах від 12.03.2019 у справі №913/204/18, від 10.03.2020 у справі №160/1088/19, від 10.01.2023 у справі №340/507/22, наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи. Такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними.
53. Таким чином, пункт 4 Постанови № 704 підлягає застосуванню у спірних правовідносинах у первинній редакції, а саме в частині, що не суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу - закону про Державний бюджет України на відповідний рік, із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік), оскільки суд не вправі, вирішуючи спір, застосовувати дефектний нормативно-правовий акт безвідносно до того чи був він чинним чи ні на момент виникнення спірних відносин.
54. Прожитковий мінімум щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.
55. Станом на 01.01.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб визначений у статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» і становить 3028,00 грн.
56. Отже, через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» та похідне від цього зростання розмірів грошового забезпечення, розрахунковою величиною для якого є прожитковий мінімум, у позивача виникло право на отримання оновлених довідок про розмір грошового забезпечення у 2024 році, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та право на перерахунок пенсії на її підставі.
57. Конституційний Суд України неодноразово, зокрема у Рішеннях від 20.03.2002 № 5-рп/2002, від 17.03.2004 №7-рп/2004, від 20.12.2016 №7-рп/2016 розглядав питання, що стосуються реалізації конституційного права на соціальний захист, і сформулював юридичні позиції, згідно з якими за Конституцією України певні категорії громадян України потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави; до них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі, у тому числі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, органах, що забезпечують суверенітет і територіальну цілісність, її економічну та інформаційну безпеку.
58. У первинній редакції пункту 4 Постанови №704 Кабінет Міністрів України визначив розрахунковою величиною для визначення посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями прожитковий мінімум, встановлений законом на поточний рік, як державний соціальний стандарт, встановлений законом, який був покликаний забезпечити достатній рівень життя військовослужбовців на фоні росту цін та інфляції в країні та уникнути необхідності одноразових, штучних підвищень грошового забезпечення за рахунок видання окремих нормативно-правових актів.
59. Відповідно до статті 1 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» державні соціальні стандарти - встановлені законами, іншими нормативно-правовими актами соціальні норми і нормативи або їх комплекс, на базі яких визначаються рівні основних державних соціальних гарантій.
60. Державні соціальні стандарти і нормативи встановлюються з метою, зокрема визначення механізму реалізації соціальних прав та державних соціальних гарантій громадян, визначених Конституцією України (положення статті 2 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).
61. Згідно з приписами статті 6 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» базовим державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум, встановлений законом, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти у сферах доходів населення, житлово-комунального, побутового обслуговування, соціального захисту, культури, охорони здоров`я та освіти.
62. Відповідно до пояснювальної записки до проєкту Постанови №704 необхідність її прийняття була зумовлена потребою реформування системи грошового забезпечення військовослужбовців, оптимізації структури грошового забезпечення та підвищення рівня грошового забезпечення військовослужбовців, який узгоджено з мінімальною заробітною платою в державі шляхом установлення розмірів посадових окладів, окладів за військовим званням у співвідношенні до прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року. 
63. Натомість пункт 4 Постанови №704 в редакції пункту 2 Постанови №481 замінює такий державний соціальний стандарт як прожитковий мінімум на сталу величину - 1762,00 грн, застосування якої при визначенні посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців не лише суттєво зменшує їх розміри окладів, а й зводить нанівець мету прийняття Постанови №704 як такої.
64. Така зміна правового регулювання щодо розрахунку грошового забезпечення військовослужбовців скасовує основну новелу пункту 4 Постанови №704, яка полягала в тому, що розміри посадових окладів, окладів за військовим званням співвідносилися до прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який установлюється законом про Державний бюджет на відповідний календарний рік, а також призводить до збільшення питомої частки додаткових видів грошового забезпечення, що нівелює ідею оптимізації структури грошового забезпечення та гарантії захищеності грошового забезпечення військовослужбовців від негативних економічних факторів.
65. Приписи пункту 4 Постанови №704 у первинній редакції відповідали вимогам Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VIII, який запровадив розрахунковою величиною для визначення посадових окладів різних категорій публічних службовців саме прожитковий мінімум для працездатних осіб, установлений для працездатних осіб на 1 січня календарного року.
66. Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 17.02.2026 у справі №520/5814/24 відступив від висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 20.10.2025 у справі № 600/3516/24-а та від 22.10.2025 у справі №420/3824/25, у яких викладено правовий висновок про те, що з дня набрання чинності Постановою №481 (20.05.2023) та протягом усього періоду її дії (до 18.06.2025) правові підстави для видачі довідок про розмір грошового забезпечення із застосуванням розрахункової величини у вигляді прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, відсутні. Протягом зазначеного періоду визначення посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями здійснювалося, виходячи з фіксованої величини 1762,00 грн, передбаченої Постановою № 481 та сформував висновок, що до правовідносин, пов`язаних із оформленням та направленням до органу Пенсійного фонду України довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивача, визначеного станом на 01.01.2024 відповідно до Постанови № 704, під час обчислення розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням має застосовуватися пункт 4 Постанови № 704 в первісній редакції, яка передбачала використання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня календарного року, а не редакція, змінена Постановою № 481, якою визначено фіксовану розрахункову величину - 1762,00 грн.
67. У цій постанові Верховний Суд дійшов висновку, що через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом України про Державний бюджет на певний рік, на 1 січня календарного року в осіб із числа військовослужбовців виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ.
68. Застосовуючи наведені вище норми права і вказані висновки Верховного Суду щодо застосування цих норм, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у позивача права на здійснення перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки від 13.02.2025 №9/1/2725 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2024.
69. Разом з тим, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для перерахунку пенсії позивача на підставі цієї довідки.
70. Суди, встановлюючи, що позивач 25.02.2025 звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою про перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки від 13.02.2025 №9/1/2725 у розмірі 90% грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром, збільшеної відповідно до Постанов №713, №118 №168, №185, не вирішили питання щодо наявності підстав для перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки з одночасним нарахуванням і виплатою індексації в розмірі, передбаченому Постановами №118, №168, №185.
71. Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282-XII (далі - Закон №1282-XII, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.
72. Відповідно до статті 1 цього Закону індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
73. Статтею 2 Закону №1282-XII визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема пенсії.
Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
74. Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 1282-XII підставою для проведення індексації грошових доходів населення згідно зі статтями 4, 6 цього Закону є факт, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Також ознаками, що характеризують індексацію доходів громадян, є місце отримання відповідних доходів, а також джерела їх фінансування.
75. Таким чином, індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, яка має систематичний характер, а тому індексація є невід`ємною складовою сум при розрахунку пенсії, зокрема, військовослужбовцям.
76. Підстави для проведення індексації визначено статтею 4 Закону № 1282-XII, відповідно до якої індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
77. Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, за правилами пункту 4 якого частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
78. Водночас у зв`язку з необхідністю вдосконалення пенсійного забезпечення громадян, визначення дати щорічної індексації пенсії та кола осіб, яким пенсії індексуються, 15.02.2022 було прийнято Закон України №2040-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення пенсійного законодавства» (далі - Закон № 2040-IX, у редакції. Чинній на час виникнення спірних правовідносин), яким, зокрема, статтю 64 Закону № 2262-XII та частину п`яту статті 2 Закону №1282-XII було викладено в новій редакції.
79. Так, частиною п`ятою статті 2 Закону № 1282-XII в редакції Закону № 2040-IX визначено, що індексація пенсій проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону № 1058-IV.
80. При цьому відповідно до статті 64 Закону №2262-XII у редакції Закону № 2040-IX, яка застосовується з 01.03.2022, у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-IV. Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 цього Закону.
81. Частиною другою статті 42 Закону № 1058-IV в редакції Закону № 2040-IX, яка застосовується з 01.03.2022, визначено, що для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
82. Запровадивши Порядком № 124 удосконалений механізм щорічної індексації пенсій, зокрема, особам, пенсія яким призначена за Законом № 2262-XII, для сталості пенсійного забезпечення громадян та видатків на його фінансування держава взяла на себе зобов`язання забезпечити підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін шляхом підвищення пенсій із застосуванням нового уніфікованого механізму через збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, і який враховувався для обчислення пенсії, який не є сталим, та підвищення рівня матеріального забезпечення найбільш вразливих верств населення з числа пенсіонерів, незалежно від умов, з якими Закон № 1282-XII пов`язував підстави для проведення індексації доходів, зокрема пенсій (грошові доходи населення підлягали індексації лише у межах розміру прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення у разі перевищення величиною індексу споживчих цін порогу індексації, який установлювався в розмірі 103 відсотка).
83. З метою забезпечення у 2021- 2023 роках проведення індексації пенсій для підвищення рівня матеріального забезпечення найбільш вразливих верств населення з числа пенсіонерів Кабінет Міністрів України щороку в межах бюджету Пенсійного фонду України визначав розмір коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Зокрема, у 2021 році цей показник становив 1,11 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2021 року № 127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році», у 2022 році - 1,14 відповідно до Постанови № 118, у 2023 році - 1,197 згідно з Постановою № 168.
84. Водночас у 2023 році розміри пенсій, призначених згідно зі статтями 13, 21 і 36 Закону № 2262-XII, перераховуються із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,197 згідно з Постановою № 168, а також з урахуванням збільшеного у попередньому році на коефіцієнт 1,14 показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, передбаченого Постановою № 118.
85. Так, за формулою обчислення коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначеною Порядком № 124, у 2023 році показник для забезпечення індексації пенсій, який здійснюється шляхом перерахунку раніше призначених пенсій через збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, становив 19,71 % [показник зростання споживчих цін за попередній рік (26,6 %) + показник зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (12,82 %)] / 2 (50 %, як зазначено в частині другій статті 42 Закону № 1058-IV).
86. У зв`язку із цим у 2023 році Кабінет Міністрів України Постановою №168 визначив коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,197, що відповідає формулі, визначеній Порядком № 124 та, відповідно, повністю узгоджується із частинною другою статті 42 Закону № 1058-IV, на виконання якої уряду надано повноваження визначити розмір та порядок забезпечення індексації пенсії шляхом її перерахунку через збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у межах бюджету Пенсійного фонду.
87. За висновком Великої Палати Верховного Суду, сформульованими у постанові від 13.03.2025 у справі №400/6254/24, оскільки абзацом третім пункту 2 Постанови № 168 передбачено, що якщо перерахунок пенсії особам здійснюється відповідно до Закону № 2262-XII у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за зазначеним Законом, а в цьому випадку має місце саме таке підвищення, обумовлене збільшенням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то відповідно до імперативних вимог абзацу третього пункту 2 Постанови № 168 коефіцієнт збільшення, передбачений пунктом 1 цієї Постанови, не застосовується. Тобто виплата індексації, передбаченої Постановою №168, не нараховується з моменту перерахунку пенсії, пов`язаного з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за зазначеним Законом.
88. Оскільки імперативні положення абзацу третього пункту 2 Постанови № 168, вказують на те, що підвищення на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, застосовується також у разі перерахунку пенсії відповідно до Закону № 2262-XII, крім перерахунків у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за зазначеним Законом, то перерахунок пенсії у зв`язку зі зростанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом України про Державний бюджет на певний рік, що мало наслідком зміну розміру грошового забезпечення військовослужбовців (посадового окладу), є підставою для припинення виплати індексації в розмірі, передбаченому Постановою № 168.
89. Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення та зобов`язуючи відповідача перерахувати та виплатити пенсію позивачу на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.02.2025 №9/1/2725 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, починаючи з 01.02.2024, виходячи з 90% грошового забезпечення, а також провести виплату пенсії без обмеження максимальним розміром та без застосування обмежувальних коефіцієнтів, з урахуванням раніше виплачених сум, не звернув увагу на те, що орган Пенсійного фонду нарахував і виплачував індексацію відповідно до Постанов №118, №168, №185. 
90. Однак, виплата індексації, передбаченої Постановами №118, №168, №185, не нараховується з моменту перерахунку пенсії, пов`язаного з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за зазначеним Законом.
91. Разом з тим, Суд звертає увагу на дискреційні повноваження органу Пенсійного фонду щодо перерахунку пенсії.
92. Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про зобов`язання позивача здійснити перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки, не врахував, що позивачу була проіндексована пенсія відповідно до Постанов №118, №168, №185 і перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки без урахування індексації, передбаченої Постановами №118, №168, №185, відноситься до компетенції органу Пенсійного фонду.
93. Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
94. Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.
95. Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
За приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.
Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.
96. Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.
97. Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, 22414/93, 1996, ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
Суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.
Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 за заявою №38722/02).
98. Отже, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.
99. Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушених прав, позивач звернувся до суду із позовом про визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні з 01.02.2024 перерахунку та виплати пенсії на підставі довідки від 13.02.2025 №9/1/2725 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії та зобов`язання відповідача здійснити з 01.02.2024 перерахунок та виплату пенсії на підставі цієї довідки, без обмеження максимального розміру пенсії та з урахуванням раніше виплачених сум.
100. Такий спосіб захисту колегія суддів не вважає втручанням у дискреційні повноваження органу Пенсійного фонду, оскільки судовим розглядом справи встановлені обставини беззаперечного права позивача на перерахунок пенсії, призначеної відповідно до Закону №2262-ХІІ, на підставі довідки від 13.02.2025 №9/1/2725 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії.
101. В контексті встановлених обставин у цій справі, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на перерахунок пенсії, призначеної відповідно до Закону №2262-ХІІ, на підставі довідки від 13.02.2025 №9/1/2725 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії.
102. Обираючи належний і ефективний спосіб захисту порушених прав, суд бере до уваги, що перерахунок позивачу пенсії на підставі оновленої довідки та з урахуванням проведеної індексації відповідно до Постанов №118, №168, №185, належить до дискреційних повноважень відповідача.
103. Відтак суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 25.02.2025 про перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки від 13.02.2025 №9/1/2725 у розмірі 90% грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром, збільшеної відповідно до Постанов №713, №118, №168, №185, із урахуванням правових висновків, викладених у цьому судовому рішенні щодо наявності у позивача безумовного права на перерахунок пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.02.2025 №9/1/2725 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії.
104. Частиною першою статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд, виходячи з меж касаційного оскарження, визначених цією нормою, не переглядає рішення суду апеляційної інстанції в частині позовних вимог щодо виплати позивачу пенсії без обмеження максимальним розміром, оскільки це не є предметом касаційного оскарження за касаційною скаргою позивача. 
105. Відповідно до статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
106. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
107. За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення касаційної скарги позивача, скасування постанови суду апеляційної інстанції в частині позовних вимог про визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні з 01.02.2024 перерахунку та виплати пенсії відповідно до довідки від 13.02.2025 №9/1/2725 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії та зобов`язати відповідача здійснити з 01.02.2024 перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки від 13.02.2025 № 9/1/2725 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум, та ухвалення в цій частині нового рішення, яким визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні з 01.02.2024 перерахунку та виплати пенсії відповідно до довідки від 13.02.2025 №9/1/2725 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 25.02.2025 про перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки від 13.02.2025 №9/1/2725 у розмірі 90% грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром, збільшеної відповідно до Постанов №713, №118, №168, №185, із урахуванням правових висновків, викладених у цьому судовому рішенні щодо наявності у позивача безумовного права на перерахунок пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.02.2025 №9/1/2725 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії.
108. Суд, виходячи з меж касаційного оскарження, визначених статтею 341 КАС України, дійшов висновку про залишення без змін рішення суду апеляційної інстанції в частині позовних вимог щодо виплати позивачу пенсії без обмеження максимальним розміром.
Керуючись статтями 139, 341, 345, 351, 356 КАС України, Суд -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2025 у справі №400/2930/25 скасувати в частині відмови у позові про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні з 01.02.2024 перерахунку та виплати пенсії відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 від 13.02.2025 №9/1/2725 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити з 01.02.2024 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 від 13.02.2025 № 9/1/2725 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні з 01.02.2024 перерахунку та виплати пенсії відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 від 13.02.2025 №9/1/2725 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.02.2025 про перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки від 13.02.2025 №9/1/2725 у розмірі 90% грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром, збільшеної відповідно до Постанов №713, №118, №168, №185, із урахуванням правових висновків, викладених у цьому судовому рішенні щодо наявності у позивача безумовного права на перерахунок пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 від 13.02.2025 №9/1/2725 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії.
В іншій частині Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2025 у справі №400/2930/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя С.Г. Стеценко

Суддя С.М. Чиркін