УХВАЛА

02 березня 2026 року 
м. Київ
справа №240/2115/24
провадження № К/990/53184/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Загороднюка А.Г., Мельник-Томенко Ж.М.,
перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2025 року у справі №240/2115/24 
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом, в якому просила:
- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо незарахування до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки терміну перебування на службі в органах Державної служби України з надзвичайних ситуацій з 31 січня 2012 року по 11 березня 2022 року;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області зарахувати до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки терміну перебування на службі в органах Державної служби України з надзвичайних ситуацій з 31 січня 2012 року по 11 березня 2022 року та провести перерахунок і виплату грошового забезпечення в частині надбавки за стаж роботи в поліції, починаючи з 08 лютого 2023 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 04.02.2025 позов задоволено.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2025 рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04.02.2025 скасовано та ухвалено нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2025 у справі №240/2115/24, яку ухвалою Верховного Суду від 20.01.2026 залишено без руху, надавши скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали, шляхом надання до Суду уточненої касаційної скарги, в якій обґрунтувати наявність передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України підстав касаційного оскарження судових рішень.
29 січня 2026 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла уточнена касаційна скарга на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2025.
Обґрунтовуючи уточнену касаційну скаргу, позивач, посилаючись на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права за відсутності висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.
Залишаючи без руху первинно подану касаційну скаргу Судом було роз`яснено, зокрема, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі:
1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; 2) висновок апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним; 3) у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; 4) як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися (для пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України).
Указані критерії є базовими, дотримання яких дозволить суду касаційної інстанції чітко визначити межі перегляду судових рішень.
Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, так само як і норму права, щодо якої, на думку скаржника, відсутній висновок Верховного Суду, або норму права, яку, на його думку, застосовано всупереч таким висновкам. Такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) його відкриття (частина третя статті 334 КАС України).
В уточненій касаційній скарзі, посилаючись на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник чітко не визначила конкретної норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом, та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися в спірних правовідносинах.
Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Отже, колегія суддів уважає необґрунтованими посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження; недоліки касаційної скарги усунуто не в повному обсязі.
За таких обставин касаційну скаргу слід повернути.
Керуючись статтями 169, 330, 332, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2025 року у справі №240/2115/24 - повернути особі, яка її подала.
2. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
А.Г. Загороднюк
Ж.М. Мельник-Томенко
Судді Верховного Суду