ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року
м. Київ
справа № 148/1893/22
провадження № 51-795км24
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
скаржника ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 
розглянула в судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 12 травня 2025 року про повернення апеляційної скарги.
Рух справи, короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені обставини
Слідчий суддя Немирівського районного суду Вінницької області ухвалою від 11 вересня 2023 року відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. 
Постановлену ухвалу ОСОБА_5 оскаржив за апеляційною процедурою. 
Вінницький апеляційний суд 12 травня 2025 року відмовив скаржнику в задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження згаданого рішення слідчого судді й відповідно до п.4 ч. 3 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) повернув скаргу особі, яка її подала.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі, за її змістом, ОСОБА_5 просить на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції і призначити новий розгляд у цьому суді. Суть доводів скаржника зводиться до того, що було порушено його конституційне право на апеляційний перегляд судового рішення. Автор скарги заперечує достовірність документів, які підтверджують отримання ним 28 вересня 2023 року копії ухвали слідчого судді, ставить під сумнів факт її надіслання йому і вважає, що подане клопотання про поновлення строку підлягало задоволенню. Водночас скаржник зазначає, що звертаючись 15 січня 2024 року з апеляційною скаргою він не пропустив установленого законом строку. 
Учасникам судового провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце касаційного розгляду, клопотань про його відкладення не надходило. 
Позиції учасників судового провадження
У суді касаційної інстанції (далі - Суд) ОСОБА_5 підтримав касаційну скаргу, прокурор ОСОБА_6 заперечила обґрунтованість касаційних вимог скаржника.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла таких висновків.
За змістом ст. 370 КПК ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою. 
Пунктом 4 ч. 3 ст. 399 вказаного Кодексу передбачено, що апеляційний суд зобов`язаний повернути апеляційну скаргу її авторові, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і суд за заявою особи не знайде підстав для його поновлення. 
Згідно з ч. 2 ст. 113 КПК процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані його учасниками без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.
За приписами ч. 1 ст. 117 КПК строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причин його пропуску. 
Як раніше неодноразово наголошував Верховний Суд, під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, дійсно пов`язані з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у строк, визначений законом. Такі обставини мають бути підтверджені скаржником.
Строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді визначений у п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК, він становить 5 днів із дня оголошення судового рішення або отримання його копії особою, яка не була присутня в судовому засіданні.
Апеляційний суд, спираючись на наявні в матеріалах документи єдиного національного оператора поштового зв`язку України АТ «Укрпошта», установив, що копію ухвали слідчого судді від 11 вересня 2023 року ОСОБА_5 отримав 28 вересня 2023 року. На відміну від позиції скаржника використання окреслених документів є правомірним, не викликають сумніву. 
Твердження ОСОБА_5 про отримання копії вказаного судового рішення 15 січня 2024 року й в той самий день її оскарження в апеляційному порядку не можна визнати прийнятними, адже подана скарга датована 18 квітня 2025 року і надійшла до апеляційного суду 21 квітня 2025 року.
Отже, попри міркування автора касаційної скарги, 5-денний процесуальний строк є істотно пропущеним.
Звертаючись до суду апеляційної інстанції та будучи присутнім у судовому засіданні 12 травня 2025 року, ОСОБА_5 не навів будь-яких причин, які би виправдовували звернення до суду зі значним пропуском установленого законом строку. Не відображено таких і в касаційній скарзі.
Тому за відсутності обґрунтування поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження, суд не знайшов підстав для його поновлення іповернув  ОСОБА_5 його скаргу, як того вимагають приписи п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК.
Наведені скаржником тлумачення права на доступ до суду в рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) та Конституційного Суду України не доводять незаконності оскарженої ухвали від 12 травня 2025 року, оскільки вказана гарантія стосується звернень, котрі відповідають установленим законом вимогам. Однак ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу поза межами визначеного законом строку й не обґрунтував причин його пропущення. 
ЄСПЛ також наголошував, що право на доступ до суду не є абсолютним, за своєю природою воно потребує регулювання з боку держави та може підлягати обмеженням. Передбачені національним законодавством процесуальні правила спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя. З метою додержання принципу правової визначеності як одного з фундаментальних аспектів верховенства права суди повинні ретельно перевіряти виправданість підстав для поновлення строків оскарження (наприклад, див. рішення в справах «HARRISON McKEE v. HUNGARY», заява № 22840/07, «Пономарьов проти України», заява № 3236/03).
Таким чином, постановлена апеляційним судом ухвала відповідає ст. 370 КПК.
Істотних порушень норм процесуального права, які зумовлюють обов`язкове скасування оспорюваної ухвали суду апеляційної інстанції, про що йдеться в касаційній скарзі, під час касаційного розгляду провадження не встановлено. 
Тому подану касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення.
Керуючись статтями 433, 436, 441, 442 КПК, колегія суддів
ухвалила:
Ухвалу Вінницького апеляційного суду від 12 травня 2025 року залишити без зміни, а касаційну скаргу ОСОБА_5 - без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді: 

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3