УХВАЛА

06 квітня 2026 року 
м. Київ
справа №400/13413/25
адміністративне провадження № К/990/11867/26
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Жука А.В.,
суддів Білак М.В., Уханенка С.А.,
перевіривши касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2026 року у справі №400/13413/25
за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року позов ОСОБА_1 задоволено:
- визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 10 січня 2018 року з урахуванням базового місяця - січень 2008 року.
- зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 10 січня 2018 року з урахуванням базового місяця - січень 2008 року.
На дане рішення відповідачем подано апеляційну скаргу з клопотанням про відстрочення сплати судового збору у зв`язку з відсутністю коштів.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2026 року відмовлено ІНФОРМАЦІЯ_1 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк 10 днів з дня отримання цієї ухвали для усунення недоліків шляхом надання до апеляційного суду доказів сплати судового збору у розмірі 1453 грн 44 коп.
Ухвала про залишення апеляційної скарги без руху доставлена до Електронного кабінету скаржника 11 лютого 2026 року о 11 год. 09 хв., що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2026 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року у справі №400/13413/25 повернуто апелянту з тих підстав, що станом на 25 лютого 2026 року, момент винесення ухвали, недоліки не усунуті.
До Верховного Суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшла касаційна скарга, у якій відповідач просить скасувати ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2026 року по справі №400/13413/25, прийняти нове рішення, яким задовольнити клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 та відстрочити ІНФОРМАЦІЯ_1 оплату судового збору за подання апеляційної скарги до часу проголошення рішення суду по суті направленої апеляційної скарги по даній справі. 
Колегія суддів звертає увагу, що згідно з частиною третьою статті 328 КАС України, у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України апеляційна скарга повертається скаржнику, якщо останній не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Встановивши невідповідність апеляційної скарги вимогам статті 296 КАС України, П`ятим апеляційним адміністративним судом відповідно до ухвали від 10 лютого 2026 року розглянуто клопотання про відстрочення сплати судового збору та залишено апеляційну скаргу без руху. При цьому особі, яка подала апеляційну скаргу, запропоновано в строк 10 днів усунути недоліки апеляційної скарги шляхом надання оригіналу документа про сплату судового збору.
Як установлено судом апеляційної інстанції та не спростовано скаржником, станом на 25 лютого 2026 року вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху скаржником не виконані, заяв (клопотань) на виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху відповідачем не надано.
У зв`язку з не виконанням вимог ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2026 року, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги.
Скаржник у касаційній скарзі зазначає, що суд апеляційної інстанції не врахував, що процедура виділення коштів та фактичне здійснення оплати судового збору займає велику кількість часу, та не може бути здійснена у стислі строки .
Разом з тим скаржник не заперечує, що на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху ним не було надано до суду клопотання про продовження строку для усунення недоліків чи будь-якого іншого клопотання із зазначенням обставин, які перешкоджають виконанню процесуальної дії в установлений строк.
Отже, у встановлений судом строк особою, яка подала апеляційну скаргу, не усунуто недоліку апеляційної скарги шляхом, визначеним ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2026 року про залишення апеляційної скарги без руху, що є підставою для повернення апеляційної скарги.
Окрім того, право на апеляційне оскарження реалізується у спосіб подання в установленому порядку апеляційної скарги, форма та зміст якої також визначається процесуальним законом.
Умовою прийнятності скарги до розгляду є її відповідність вимогам щодо форми і змісту, в тому числі і в частині сплати судового збору. 
Отже, Верховний Суд дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу, правильно застосував положення статті 298 КАС України; правильне її застосовування є очевидним, не викликає сумнівів щодо застосування чи тлумачення цієї норми права.
Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків суду апеляційної інстанції та встановлених ним обставин не спростовують і не дають підстав вважати, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права під час постановлення оскаржуваної ухвали.
Відповідно до пунктів 1, 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню; суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2026 року у справі №400/13413/25.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
М.В. Білак
С.А. Уханенко
Судді Верховного Суду