ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року 
м. Київ
справа № 822/3693/17
адміністративне провадження № К/9901/53284/18 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,
суддів -Юрченко В.П., Хохуляка В.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження
касаційну скаргу Головного управління ДФС у Хмельницькій області 
на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07.03.2018 (суддя: Шевчук О.П.) 
та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15.05.2018 (судді: Совгира Л.І., Курко О.П., Загороднюк А.Г.)
у справі № 822/3693/17
за позовом Дочірнього підприємства Кам`янець-Подільського публічного акціонерного товариства «Гіпсовик» «Альфа-Гіпс»
до Головного управління ДФС у Хмельницькій області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - 
В С Т А Н О В И В:
У грудні 2017 року Дочірнє підприємство Кам`янець-Подільського публічного акціонерного товариства «Гіпсовик» «Альфа-Гіпс» (далі - позивач, ДП Кам`янець-ПАТ «Гіпсовик» «Альфа-Гіпс») звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Хмельницькій області, податковий/контролюючий орган), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.09.2017 № 0008031410, в частині збільшення грошового зобов`язання позивачу за платежем: податок на прибуток приватних підприємств на суму 44 064,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач наголосив на протиправності спірного рішення в частині збільшення грошового зобов`язання позивачу за платежем: податок на прибуток приватних підприємств на суму 44 064,00 грн., оскільки відповідач таку суму в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні відобразив двічі, як за грошовим зобов`язанням, так і за штрафними санкціями, що фактично є спробою її подвійного стягнення..
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 07.03.2018, залишеного без змін постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15.05.2018 позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 29.09.2017 № 0008031410, в частині збільшення позивачу грошового зобов`язання за платежем: податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 44 064,00 грн.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з мотивами якого погодився суд апеляційної інстанції, виходили з того, що за одне податкове правопорушення контролюючий орган може застосувати тільки один вид штрафної (фінансової) санкції (штрафу), передбаченої Податковим кодексом України та іншими законами України.
Тоді як, у спірному податковому повідомленні-рішенні відповідач збільшив позивачу суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств за податковим зобов`язанням на 85 364,00 грн (41 300,00 грн - за завищення собівартості товарів в розділі 5.1 декларації, 44 064,00 грн - за неправомірне застосування пільгової ставки 0% для визначення податку на прибуток).
Водночас, у відповідності до вимог п. 123.2 ст. 123 ПК України відповідач зобов`язаний був лише накласти штраф у розмірі 25% від вказаної суми, а саме: 21 341,00 грн (85 364,00 грн * 25% = 21 341,00 грн) та додатково до вказаного штрафу стягнути податок на прибуток приватних підприємств за податковим зобов`язанням на 44 064,00 грн - за неправомірне застосування пільгової ставки 0% для визначення податку на прибуток, без визначення в оспорюваному рішенні суми грошового зобов`язання в графі: за податковими зобов`язаннями ще на суму 44 064,00 грн.
Не погоджуючись із судовими рішеннями першої та апеляційної інстанції відповідач звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. 
В доводах касаційної скарги скаржник зазначив, що судами попередніх інстанцій порушено норми матеріального та процесуального права та порушено принцип офіційного з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного вирішення спору, оскільки в ході проведення перевірки посадовими особами податкового органу встановлено неправомірне застосування позивачем пільги 0% з податку на прибуток, з огляду на те, що така пільга не застосовується до суб`єктів господарювання, які, зокрема, здійснюють зовнішньоекономічну діяльність (крім діяльності у сфері інформатизації).
Водночас, відповідач додає, що ДП Кам`янець-Подільського ПАТ «Гіпсовик» «Альфа-Гіпс» здійснювало експорт товарів, відповідно до укладеного контракту з нерезидентом з Молдовії, на підставі якого за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 позивач здійснив експорт товару на суму 1 761 666,00 грн., тоді як враховуючи вимоги щодо порядку застосування ставки 0% для платників податку на прибуток, які встановлені п. 154.6 ст. 154 ПК України та здійснюючи зовнішньоекономічну діяльність, позивач не мав права застосовувати ставку 0%, як платник податку на прибуток, що призвело до правомірного застосування до позивача штрафної санкції у загальному розмірі 65405,00 грн.
Позивач надіслав відзив на касаційну скаргу, в кому просив таку скаргу залишити без задоволення, а судові рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін, наголосивши на їх правильності.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, а також доводи позивача, викладені у відзиві на касаційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області, відповідно до плану-графіку проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків за ІІІ квартал 2017 року, на підставі наказу ГУ ДФС у Хмельницькій області від 07.07.2017 № 1802, проведено документальну планову виїзну перевірку діяльності ДП Кам`янець-Подільського ПАТ «Гіпсовик» «Альфа-Гіпс» з питань дотримання вимог податкового законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 по 31.03.2017, за результатами якої складено акт від 15.09.2017 № 1937/22-01-14-10/30614778 (т. 1 а.с. 13-55), яким встановлено, зокрема, порушення позивачем вимог пункту 44.1 статті 44, підпункту 138.1.1, пункту 138.1, пункту 138.2, пункту 138.8, статті 138, підпункту 139.1.9, пункту 139.1, статті 139, пункту 154.6, статті 154 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла до 01.01.2015) в результаті заниження податку на прибуток за 2014 рік у розмірі 85364,00 грн. 
На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.09.2017 № 0008031410 (т. 1 а.с. 12), яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: податок на прибуток приватних підприємств у загальному розмірі 150 769,00 грн, в т.ч. за основним платежем у розмірі 85 364,00 грн. і за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 65 405,00 грн.
Спірне податкове повідомлення-рішення позивач оскаржив в адміністративному порядку, яке рішенням ДФС України від 07.12.2017 № 29134/6/99-98-11-01-01-25 залишено без змін, а скаргу позивача без задоволення.
Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення в частині протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Так, відповідно до п. 54.3. ст. 54.3 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо:
платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством;
дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках;
згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган;
дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом;
результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.
Відповідно до п. 123.1. ст. 123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 % суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.
Відповідно до п. 123.2 ст. 123 ПК України використання платником податків (посадовими особами платника податків) сум, що не сплачені до бюджету внаслідок отримання (застосування) податкової пільги, не за призначенням та/або всупереч умовам чи цілям її надання згідно із законом з питань відповідного податку, збору, платежу додатково до штрафів, передбачених пунктом 123.1 цієї статті, тягне за собою стягнення до бюджету суми податків, зборів, платежів, що підлягали нарахуванню без застосування податкової пільги. Сплата штрафу не звільняє таких осіб від відповідальності за умисне ухилення від оподаткування.
В той же час, відповідно до п. 116.1 ст. 116 ПК України у разі застосування контролюючими органами до платника податків штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, такому платнику податків надсилаються (вручаються) податкові повідомлення - рішення.
Згідно з п. 116.2 ст. 116 ПК України за одне податкове правопорушення контролюючий орган може застосувати тільки один вид штрафної (фінансової) санкції (штрафу), передбаченої цим Кодексом та іншими законами України.
Разом з тим, як встановили суди попередніх інстанцій у спірному податковому повідомлені-рішенні відповідач збільшив позивачу загальну суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств за податковим зобов`язанням на 85 364,00 грн. (41 300,00 грн. - за завищення собівартості товарів в розділі 5.1 декларації, 44 064,00 грн. - за неправомірне застосування пільгової ставки 0% для визначення податку на прибуток), з огляду на що суди попередніх інстанцій дійшли правильних висновків, що у відповідності до вимог п. 123.2 ст. 123.2 ПК України відповідач зобов`язаний був у вказаному рішенні застосувати штрафну санкцію лише у розмірі 25% від вказаної суми, а саме: 21 341,00 грн. (85 364,00 грн.*25% = 21 341,00 грн.) та додатково до вказаного штрафу стягнути податок на прибуток приватних підприємств за податковим зобов`язанням на 44 064,00 грн. - за неправомірне застосування пільгової ставки 0% для визначення податку на прибуток, без визначення в оскаржуваному рішенні вказаної суми.
При цьому, суди попередніх інстанцій слушно звернули увагу, що відповідно до пункту 2 розділу II Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204 (далі - Порядок № 1204) у випадках, зазначених у пункті 1 цього розділу, відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення за формою, зокрема:
«ПС» - у разі застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового законодавства (крім штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), визначених іншими формами податкових повідомлень-рішень):
«Р» - у разі виявлення за результатами перевірок завищення або заниження податкових зобов`язань платника податків та за наслідками таких перевірок, передбачених Кодексом, штрафних (фінансових) санкцій, пов`язаних з таким заниженням (завищенням) податкових зобов`язань (крім грошових зобов`язань та/або штрафних (фінансових) санкцій, визначених іншими формами податкових повідомлень-рішень).
В даному випадку, контролюючий орган прийняв спірне податкове повідомлення-рішення за формою «Р» (т. 1 а.с. 12), в якому, зокрема, додатково до штрафу стягнуто податок на прибуток приватних підприємств за податковим зобов`язанням на 44 064,00 грн., у зв`язку з чим суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про задоволення позовних вимог та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.09.2017 № 0008031410, в частині на суму 44 064,00 грн.
Отже, доводи касаційної скарги, не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень суди допустили неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Касаційний перегляд справи здійснено в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15.01.2020 № 460-ІХ (відповідно до пункту 2 розділу ІІ цього Закону), та в межах доводів та вимог касаційної скарги відповідно до ч. 1 ст. 341 КАС України.
Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Хмельницькій області залишити без задоволення. 
Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07.03.2018 та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15.05.2018 у справі № 822/3693/17 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя І.А. Васильєва
Cудді В.П. Юрченко
В.В. Хохуляк