УХВАЛА

30 березня 2026року
м. Київ
справа № 361/2320/20
провадження № 61-905ск26
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ситнік О. М. розглянув касаційну скаргу представника  ОСОБА_1 , ОСОБА_2  -адвоката Гончарової Ганни Миколаївни на рішення Броварського районного суду Київської області від 02 травня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 лютого 2026 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг» до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Морозової Світлани Володимирівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Кредит Груп», Товариства з обмеженою відповідальністю «ІКГ-6», Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ДАН АВТО», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , третя особа - ОСОБА_11 , про визнання недійсним договору, визнання протиправним звернення стягнення на земельні ділянки, скасування рішення про реєстрацію прав власності, визнання незаконними заяв про припинення обтяжень іпотекою, визнання іпотекодержателем земельних ділянок, звернення стягнення на земельні ділянки та
ВСТАНОВИВ:
У березні 2026 року представник  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвокат Гончарова Н. М. подала через систему «Електронний суд»до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Броварського районного суду Київської області 
від 02 травня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 лютого 
2026 року, в якій просить їх скасувати в частині задоволення позову до 
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову. 
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Вимоги щодо форми, змісту касаційної скарги та додатків до неї передбачено в статті 392 ЦПК України.
У пункті 3 частини четвертої статті 392 ЦПК Українипередбачено, що до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору в встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» 
(далі - Закон) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону ставки судового збору за подання юридичною особою до суду позовної заяви майнового характеру становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 7пункту 1 частини другої статті 4 Закону судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду справляється у розмірі, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За змістом касаційної скарги встановлено, що заявницею оскаржуються, зокрема, судові рішення, якими задоволено вимоги майнового характеру до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 щодо визнання іпотекодержателем земельних ділянок та звернення стягнення на предмет іпотеки: 2 земельні ділянки, що належать ОСОБА_1 , та 
7 земельних ділянок, що належать ОСОБА_2 .
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 жовтня 2023 року
в справі № 906/1026/22 (провадження № 12-33гс23) зазначено, що вимога про визнання права іпотекодержателя стосовно іпотечного майна пов`язана з майновим інтересом, тобто має майновий характер. Позов про визнання права іпотекодержателя необхідно розглядати як вимогу майнового характеру, оскільки після визнання такого права іпотекодержатель набуває легітимне очікування реалізації можливості отримати таке майно для задоволення майнових вимог до боржника за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою. Судовий збір сплачується з огляду на вартість предмета іпотеки, визначену в договорі іпотеки.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 лютого 2019 року під час розгляду справи № 907/9/17 виснувала, що наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову. Зміст заявленої вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі окремого договору, наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача. Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону, виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.
Відповідно до пункту 9 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.
Подана касаційна скарга та зміст оскаржуваних судових рішень не містять відомостей щодо ціни позову (визначеної в договорі іпотеки від 24 березня 
2010 року вартості предмета іпотеки (земельних ділянок)).
Необхідно зазначити, що без надання заявницею відомостей щодо дійсної ціни позову, касаційний суд позбавлений можливості визначити розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги.
Тому, керуючись вимогами підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону, розмір судового збору під час звернення із касаційною скаргою має обчислюватися з урахуванням вартості майна.
Особа, яка подала касаційну скаргу, не надала належних та допустимих доказів на підтвердження вартості спірного майна, також не повідомила, яка ціна позову, а із наданих до касаційної скарги матеріалів не можливо встановити вартість спірного нерухомого майна (2 земельних ділянок, що належать ОСОБА_1 та 
7 земельних ділянок, що належать ОСОБА_2 ), тому заявниці необхідно надати суду належні та допустимі докази на підтвердження вартості спірного нерухомого майна або повідомити ціну позову, і, відповідно, самостійно встановити й обґрунтувати розмір судового збору.
Особа, яка подала касаційну скаргу, має сплатити за подання касаційної скарги за дві вимоги майнового характеру (визнання іпотекодержателем земельних ділянок та звернення стягнення на предмет іпотеки) судовий збір для:
-  ОСОБА_1 за наступною формулою (2 х А ? 1,5 % ? 200 % х 0,8), де А - це вартість спірного нерухомого майна (2 земельних ділянок, що належать ОСОБА_1 );
- для ОСОБА_2 за наступною формулою (2 х А ? 1,5 % ? 200 % х 0,8), де А - це вартість спірного нерухомого майна (7 земельних ділянок, що належать ОСОБА_2 ).
Також необхідно врахувати, що за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характерудля кожного з відповідачів.
Судовий збір підлягає перерахуванню або внесенню за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів 
бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку 
і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. 
Згідно з частиною сьомою статті 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.
Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС) або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.
Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 14 ЦПК України зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.
Касаційна скарга подана за допомогою системи «Електронний суд», проте 
не містить доказів надсилання її матеріалів учасникам справи: Приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Морозовій С. В., Товариству з обмеженою відповідальністю «ІКГ-6», Товариству з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ДАН АВТО», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .
Касаційну скаргу необхідно залишити без руху та надати заявниці строк для усунення цих недоліків, а саме: 1) для зазначення вартості спірного нерухомого майна; 2) для сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі або надання документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону; 3) для надання доказів надсилання до електронних кабінетів/засобами поштового зв`язку за поштовим адресами учасників справи копій виправленої касаційної скарги.
Суд роз`яснює, що в разі невиконанняу встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Гончарової Ганни Миколаївни на рішення Броварського районного суду Київської області від 02 травня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 лютого 2026 року залишити без руху.
Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Ситнік