УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року
м. Київ
справа № 295/4922/23
провадження № 51-4231 зво 23
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
перевіривши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвал у справі № 295/4922/23 та судового наказу, виконавчого листа в цивільній справі № 935/2514/22 за виключними обставинами,
установила:
Як убачається зі змісту поданої ОСОБА_4 заяви, у її прохальній частині заявлено вимогу про скасування судових рішень у судовому провадженні № 295/4922/23 та в цивільній справі № 935/2514/22. 
ОСОБА_4 раніше неодноразово зверталася з питань перегляду рішень у згаданих справах за виключними обставинами. Касаційний кримінальний суд Верховного Суду (далі - Суд) 13 вересня, 22 жовтня 2024 року, 24 червня, 31 липня, 5 вересня, 6 та 21 жовтня, 27 листопада 2025 року, 18 лютого 2026 року відмовив заявниці у відкритті провадження з наведенням мотивів у постановлених ухвалах, які оскарженню не підлягають.
Попри це ОСОБА_4 укотре звернулася з питань перегляду тих самих процесуальних рішень за виключними обставинами. 
Дослідивши подане звернення, колегія суддів дійшла такого висновку.
За положеннями ст. 19 Конституції України Верховний Суд діє виключно в межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений законом.
Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 5 березня 2003 року № 5-рп/2003 у разі надходження звернень, зміст яких не відповідає закону або виходить за межі компетенції адресата, останній не зобов`язаний задовольняти вимоги запиту або приймати пропозицію, яка міститься у зверненні.
Провадження про перегляд за виключними обставинами регламентовано в гл. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).
Як раніше констатувалося, ухвали судів попередніх інстанцій в межах судового провадження № 295/4922/23 не є предметом перевірки Верховного Суду в порядку процедури за виключними обставинами (ч. 1 ст. 463 КПК), адже постановлені іншими судами. Водночас сама незгода  ОСОБА_4 з рішеннями Суду про відмову у відкритті провадження не створює правових підстав для перегляду цих рішень, котрі є обов`язковим для учасників судового провадження, всіх фізичних і юридичних осіб, органів державної влади й місцевого самоврядування та їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України (ст. 533 вказаного Кодексу). 
Стосовно ревізії документів у цивільній справі, то ці питання не належать до компетенції Касаційного кримінального суду Верховного Суду і перебувають поза зв`язком із процедурою, регламентованою гл. 34 КПК.
Таким чином, саме собою чергове звернення ОСОБА_4 із заявою не створює правових підстав для перегляду судових рішень за виключними обставинами. 
З огляду на викладене, ураховуючи окреслені положення Основного Закону, позицію Конституційного Суду України та особливості екстраординарної процедури перегляду судових рішень, унормованої КПК, у  відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 необхідно відмовити. 
Керуючись статтями 463, 464 КПК, колегія суддів
постановила:
Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвал у справі № 295/4922/23 та судового наказу, виконавчого листа в цивільній справі № 935/2514/22 за виключними обставинами. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_5 ОСОБА_3