УХВАЛА
20 лютого 2026 року
м. Київ
справа № 463/6579/24
провадження № 61-11370св25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,
розглянувши клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Львівського апеляційного суду від 13 серпня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Максимів Людмила Данилівна, Підберізцівська територіальна громада, про встановлення факту проживання однією сім`єю,
ВСТАНОВИВ: 
У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із указаною заявою, 
у якій просила встановити факт проживання з ОСОБА_2 , яка померла 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю з 01 травня 2016 року до дня її смерті.
Личаківський районний суд м. Львова рішенням від 17 березня 2025 року, 
яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду від 13 серпня 2025 року, відмовив ОСОБА_1 у задоволенні заяви.
03 вересня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокатка Левицька І. С., засобами поштового зв`язку надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 13 серпня 2025 року 
у зазначеній справі.
Верховний Суд ухвалою від 18 вересня 2025 року відкрив касаційне провадження 
у цій справі, витребував справу № 463/6579/24 з Личаківського районного суду 
м. Львова.
18 лютого 2026 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , 
в інтересах якої діє представник - адвокатка Левицька І. С., про зупинення дії постанови Львівського апеляційного суду від 13 серпня 2025 року 
до закінчення касаційного провадження.
Клопотання обґрунтоване тим, щоПустомитівський районний суд Львівської області ухвалою від 28 серпня 2025 року відкрив провадження у справі за заявою Підберізцівської сільської ради Львівського району Львівської області, заінтересовані особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Максимів Л. Д., ОСОБА_1 , про визнання спадщини відумерлою (справа № 450/3846/25). Оскаржене рішення суду впливає на спадкові права ОСОБА_1 та подальшу долю спадкового майна, яке є у справі № 450/3846/25 Підберізцівська сільська рада Львівського району Львівської області просить визнати відумерлим.
Таким чином з метою недопущення ймовірності утруднення повторного розгляду справи № 450/3846/25 про визнання майна відумерлим внаслідок можливого скасування оскарженого рішення у цій справі, а також з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, у першу чергу заявника ОСОБА_1 , представник просить зупинити дію оскарженої постанови Львівського апеляційного суду від 13 серпня 2025 року у цій справі. 
Дослідивши матеріали клопотання та зміст оскарженого судового рішення, колегія суддів дійшла висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання 
про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Відповідно до частини першої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції 
за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Заява (клопотання) про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення 
або зупинення його дії, такими мотивами, зокрема, може бути відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення, неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування тощо.
Отже, метою вирішення питання про зупинення виконання судового рішення 
або зупинення його дії є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.
Вирішуючи клопотання про зупинення виконання судових рішень, суд виходить 
з того, що відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення 
є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення 
у визначеному законом порядку.
Статтею 18 ЦПК України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові 
для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за 
її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися 
на припущеннях, кожна сторона повинна довести і обставини, на які посилається 
як на підставу своїх вимог чи заперечень.
З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання 
про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Сама по собі наявність у суду касаційної інстанції права на зупинення виконання судового рішення та незгода сторони із цим рішенням не є підставою для зупинення його виконання.
Зупинення виконання (дії) рішення є винятковим заходом і має застосовуватися лише у випадках, коли це дійсно необхідно для запобігання негативним наслідкам, які не можна буде виправити в майбутньому у разі скасування судового рішення.
Отже, враховуючи обов`язковість судового рішення, клопотання про зупинення його виконання або зупинення його дії має бути достатньо обґрунтованим та відповідати законодавчо закріпленим гарантіям врахування прав та інтересів усіх учасників справи, забезпечувати збалансованість їх інтересів.
Вирішуючи клопотання про зупинення дії оскарженого судового рішення, Верховний Суд приймає до уваги те, що Личаківський районний суд м. Львова рішенням 
від 17 березня 2025 року, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду від 13 серпня 2025 року, відмовив ОСОБА_1 у задоволенні заяви, що не тягне за собою виникнення, зміну чи припинення правовідносин, 
які існували між сторонами на час розгляду справи, а тому відсутні підстави вважати, що зупинення дії оскарженого судового рішення запобігатиме порушенню прав заявника. 
Заявлене клопотання не містить доводів того, яким чином невжиття такого процесуального заходу може вплинути на права та обов`язки заявниці, якій оскарженим судовим рішенням відмовлено у задоволенні вимог, а колегія суддів таких обставин не встановила.
У зв`язку з цим, у задоволенні клопотання про зупинення дії судового рішення слід відмовити.
Керуючись статтями 260, 436 ЦПК України
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання  ОСОБА_1  про зупинення 
дії постанови Львівського апеляційного суду від 13 серпня 2025 року у справі 
за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Максимів Людмила Данилівна, Підберізцівська територіальна громада, про встановлення факту проживання однією сім`єю, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

Є. В. Петров