ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року 
м. Київ

cправа № 909/86/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Багай Н. О. - головуючої, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Буковель"

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 08.10.2025 (колегія суддів: Скрипчук О. С. - головуюча, Матущак О. І., Кравчук Н. М.) і ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 16.06.2025 (суддя Скавпровська І. М.) 

за результатами розгляду заяви Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України
про заміну сторони у виконавчому провадженні № 59264324 з примусового виконання наказу від 06.05.2019 № 444, виданого Господарським судом Івано-Франківської області, у справі 

за позовом Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд"
до Державного підприємства "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів"
про стягнення 8 370 944,09 грн, 

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст обставин справи, що передували постановленню оскаржуваних судових рішень 

1.1. Публічне акціонерне товариство "Аграрний фонд" (далі - ПАТ "Аграрний фонд") звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Державного підприємства "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" (далі - ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів") про стягнення з відповідача на користь позивача 8 370 944,09 грн, з яких: 7 972 327,70 грн заборгованості, 398 616,39 грн штрафу.

1.2. Позовні вимоги ПАТ "Аграрний фонд" обґрунтовані порушенням відповідачем договору складського зберігання зерна від 18.07.2016 № 17-07/16, оскільки ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" допустило втрату пшениці. Крім того, позивач на підставі пункту 6.3 договору складського зберігання зерна від 18.07.2016 № 17-07/16 нарахував штраф у розмірі 5 % від вартості втраченої пшениці. 

1.3. Рішенням Господарського Івано-Франківської області від 29.03.2019 у справі № 909/86/19 задоволено позов ПАТ "Аграрний фонд". Вирішено стягнути з ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" на користь ПАТ "Аграрний фонд" 8 370 944,09 грн, з яких: 7 972 327,70 грн заборгованості, 398 616,39 грн штрафу. На виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 29.03.2019 у справі № 909/86/19 видано наказ від 06.05.2019 № 444. 

1.4. У червні 2025 року до Господарського суду Івано-Франківської області від Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - Івано-Франківський ВДВС) надійшла заява про заміну сторони у виконавчому провадженні № 59264324 з примусового виконання наказу від 06.05.2019 № 444, виданого Господарським судом Івано-Франківської області у справі № 909/86/19, ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Буковель" (далі - ТОВ "Буковель").

1.5. Заява Івано-Франківського ВДВС про заміну сторони у виконавчому провадженні № 59264324 з примусового виконання наказу від 06.05.2019 № 444, виданого Господарським судом Івано-Франківської області у справі № 909/86/19, обґрунтована тим, що 29.01.2024 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях (далі - РВ ФДМУ по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях) як продавцем і ТОВ "Буковель" як покупцем за результатами електронного аукціону від 26.12.2023 № SPE001-UA-20231218-62291 укладено договір купівлі продажу єдиного майнового комплексу ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів". Відповідно до умов зазначеного договору покупець, який придбав об`єкт приватизації як єдиний майновий комплекс, є правонаступником його майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою) і обов`язків згідно з умовами договору та законодавства України. З урахуванням викладеного Івано-Франківський ВДВС вважав, що ТОВ "Буковель" як новий власник єдиного майнового комплексу ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" є правонаступником прав та обов`язків відповідача.

2. Короткий зміст оскаржуваних судових рішень 

2.1. Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 16.06.2025, яка залишена без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 08.10.2025 у справі № 909/86/19, задоволено заяву Івано-Франківського ВДВС про заміну сторони у виконавчому провадженні № 59264324 з примусового виконання наказу від 06.05.2019 № 444, виданого Господарським судом Івано-Франківської області у справі № 909/86/19. Вирішено замінити боржника - ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" на його правонаступника - ТОВ "Буковель" у виконавчому провадженні № 59264324 з примусового виконання наказу від 06.05.2019 № 444, виданого Господарським судом Івано-Франківської області у справі № 909/86/19.

2.2. Господарський суд першої інстанції, задовольняючи зазначену заяву, виходив із того, що в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Водночас місцевий господарський суд установив, що згідно з пунктом 3.1 договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації єдиного майнового комплексу ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" від 29.01.2024, укладеного між РВ ФДМУ по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях і ТОВ "Буковель", покупець є правонаступником усіх майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою / земельними ділянками) та обов`язків ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" відповідно до умов цього договору та статті 28 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" з дня засвідчення акта приймання-передачі об`єкта приватизації від продавця до покупця, який підписується сторонами та скріплюється їх печатками (за наявності). Крім того, господарський суд першої інстанції встановив, що акт приймання-передачі об`єкта приватизації підписано 27.09.2024. При цьому, як зазначив місцевий господарський суд, 01.10.2024 за ТОВ "Буковель" у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень зареєстровано право власності на нерухоме майно, що входить до складу єдиного майнового комплексу. З урахуванням викладеного господарський суд першої інстанції з посиланням на приписи статі 28 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви Івано-Франківського ВДВС про заміну сторони у виконавчому провадженні № 59264324 з примусового виконання наказу від 06.05.2019 № 444, виданого Господарським судом Івано-Франківської області у справі № 909/86/19.

2.3. Апеляційний господарський суд, переглянувши в апеляційному порядку ухвалу господарського суду першої інстанції, погодився з висновками місцевого господарського суду. При цьому, як зазначив апеляційний господарський суд, сторони в договорі купівлі-продажу об`єкта малої приватизації єдиного майнового комплексу ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" від 29.01.2024 погодили, що до складу об`єкта приватизації входять усі види майна (крім того, що не підлягає приватизації), борги та інші права, в тому числі активи і пасиви згідно з фінансовою звітністю ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів". Тому, за висновком апеляційного господарського суду, правонаступник боржника на момент укладення договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації єдиного майнового комплексу ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" від 29.01.2024 повинен був розуміти наявність відповідної заборгованості, що підлягає сплаті за зобов`язаннями відповідача. З урахуванням викладеного апеляційний господарський суд виснував, що ТОВ "Буковель", придбавши ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" як цілісний майновий комплекс, відповідно до статті 191 Цивільною кодексу України та Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" як новий власник є правонаступником прав та обов`язків відповідача. 

3. Короткий зміст касаційної скарги та заперечень на неї 

3.1. Не погоджуючись із постановою Західного апеляційного господарського суду від 08.10.2025 та ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 16.06.2025 у справі № 909/86/19, до Верховного Суду звернулося ТОВ "Буковель" із касаційною скаргою, в якій просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви Івано-Франківського ВДВС про заміну сторони у виконавчому провадженні № 59264324 з примусового виконання наказу від 06.05.2019 № 444, виданого Господарським судом Івано-Франківської області у справі № 909/86/19. 

3.2. Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, ТОВ "Буковель" зазначає, що господарські суди попередніх інстанцій, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, порушили приписів статей 73, 74, 76, 81, 86, 236 Господарського процесуального кодексу України, неправильно застосували положення абзаців 14, 16 пункту 7-4 розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна"

3.3. За доводами скаржника, господарські суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що ТОВ "Буковель" є правонаступником не тільки майнових прав ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів", а й усіх обов`язків і боргів відповідача. Скаржник наголошує на тому, що законодавець на період дії режиму воєнного стану запровадив заборону на застосування вимоги щодо погашення простроченої кредиторської заборгованості підприємства, крім бюджетної заборгованості. Тому, на думку скаржника, суди помилково не врахували того, що спірні правовідносини регулюються спеціальними приписами Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", які поширюються на ТОВ "Буковель" як на покупця єдиного майнового комплексу. 

3.4. Крім того, як зазначає скаржник, умови договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації єдиного майнового комплексу ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" від 29.01.2024 не передбачають переходу до покупця заборгованості в розмірі 8 370 944,09 грн. При цьому скаржник стверджує, що аналіз зазначеного договору свідчить про відсутність у ньому конкретного переліку боргів, які входять до єдиного майнового комплексу. З урахуванням викладеного скаржник вважає, що господарські суди не дослідили обставин щодо передачі звітності ТОВ "Буковель" за договором купівлі-продажу об`єкта малої приватизації єдиного майнового комплексу ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" від 29.01.2024 та обставин щодо включення заборгованості в розмірі 8 370 944,09 грн до переліку боргів, які входять до складу цілісного майнового комплексу за цим договором купівлі-продажу. При цьому, за доводами скаржника, суди помилково залишили поза увагою питання щодо здійснення відповідачем погашення заборгованості, яка стягується за рішенням Господарського Івано-Франківської області від 29.03.2019 у справі № 909/86/19. Так, скаржник зазначає, що в цьому випадку можливо заборгованість відповідача була погашена в добровільному порядку, або відбулася переуступка боргу тощо. 

3.5. ТОВ "Буковель" також вважає, що господарські суди попередніх інстанцій, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, не врахували висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 30.08.2022 у справі № 17-14-01/1494 (925/83/21), від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22, від 04.02.2025 у справі № 916/3735/24. Водночас скаржник наголошує на тому, що апеляційний господарський суд відмовив у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи та не обмежився доводами апеляційної скарги ТОВ "Буковель". 

3.6. Івано-Франківський ВДВС у відзиві на касаційну скаргу просить касаційну скаргу ТОВ "Буковель" залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін. Івано-Франківський ВДВС зазначає, що на підставі проведеної приватизації та укладеного договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - єдиного майнового комплексу ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" від 29.01.2024 ТОВ "Буковель" стало правонаступником усіх прав і обов`язків відповідача. Тому, за доводами Івано-Франківського ВДВС, у цьому випадку у виконавця були правові підстави для звернення із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні з виконання наказу від 06.05.2019 № 444, виданого Господарським судом Івано-Франківської області у справі № 909/86/19, у якому ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" є боржником.

3.7. Акціонерне товариство "Аграрний фонд" (далі - АТ "Аграрний фонд") у відзиві на касаційну скаргу просить касаційну скаргу ТОВ "Буковель" залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін. АТ "Аграрний фонд" зазначає, що ТОВ "Буковель" на підставі договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - єдиного майнового комплексу ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" від 29.01.2024 придбало ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" як цілісний майновий комплекс. Крім того, АТ "Аграрний фонд" стверджує, що в разі придбання єдиного майнового комплексу державного (комунального) підприємства у процесі приватизації, до покупця переходять всі його права та обов`язки. Тому, на думку АТ "Аграрний фонд", ТОВ "Буковель" є правонаступником ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів", до якого перейшло все майно, а також усі права та обов`язки ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" (крім права постійного користування земельною ділянкою).

4. Розгляд касаційної скарги та позиція Верховного Суду

4.1. Ухвалою Верховного Суду від 24.11.2025 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Буковель" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 08.10.2025 та ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 16.06.2025 у справі № 909/86/19; вирішено здійснити розгляд справи в письмовому провадженні.

Ухвалою Верховного Суду від 18.12.2025 зупинено касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Буковель" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 08.10.2025 та ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 16.06.2025 у справі № 909/86/19 до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 909/1051/18 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 20.02.2025 поновлено касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Буковель" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 08.10.2025 та ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 16.06.2025 у справі № 909/86/19; вирішено здійснити розгляд справи в письмовому провадженні.

З урахуванням зупинення касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Буковель" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 08.10.2025 та ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 16.06.2025 у справі № 909/86/19, а також із метою забезпечення єдності судової практики ця справа розглядається в розумний строк, тобто такий, що є необхідним для виконання всіх процесуальних дій і дотримання прав та інтересів учасників справи.

4.2. Згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

4.3. Переглянувши оскаржувані судові рішення, дослідивши доводи, наведені в касаційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши наявні матеріали справи щодо правильності застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає таке.

4.4. Процесуальне правонаступництво регулюється статтею 52 Господарського процесуального кодексу України. Ця норма кореспондується зі статтею 334 Господарського процесуального кодексу України та частиною 5 статті 15 Закону України ?Про виконавче провадження?, згідно з якими у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

4.5. Статтею 52 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

4.6. Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 11.02.2026 у справі № 911/9/24, від 18.12.2025 у справі № 909/188/19, від 27.08.2025 у справі № 909/786/23.

4.7. Для встановлення факту процесуального правонаступництва юридичної особи суд має визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав і обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах. Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі № 264/5957/17.

4.8. Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 Господарського процесуального кодексу України допускається на будь-якій стадії судового провадження, включаючи й стадію виконання судового рішення.

4.9. Відповідно до частин 1, 2 статті 334 Господарського процесуального кодексу України в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

4.10. Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами. Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.12.2025 у справі № 902/388/18.

4.11. Отже, заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється всіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 15.12.2025 у справі № 916/1838/25, від 18.12.2025 у справі № 909/188/19, від 15.05.2025 у справі № 917/1293/22.

4.12. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2020 у справі № 916/617/17 зазначено, що на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється в порядку, передбаченому статтею 334 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підстав, визначених статтею 52 цього Кодексу. В такому випадку приписи статті 334 Господарського процесуального кодексу України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом із положеннями статті 52 цього Кодексу.

4.13. Верховний Суд зазначає, що спірні правовідносини в цій справі виникли стосовно приватизації державного майна, тому вони регулюються Законом України "Про приватизацію державного і комунального майна", норми якого є спеціальними стосовно інших норм права.

4.14. Згідно з пунктом 22 частини 1 статті 1 Закону України ?Про приватизацію державного та комунального майна? (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) приватизація державного або комунального майна - це платне відчуження майна, що перебуває у державній або комунальній власності, на користь фізичних та юридичних осіб, які відповідно до цього Закону можуть бути покупцями.

4.15. Відповідно до частини 2 статті 10 Закону України ?Про приватизацію державного та комунального майна? приватизація об`єкта вважається завершеною з моменту його продажу та переходу до покупця права власності або завершення розміщення всіх акцій, передбачених до продажу планом розміщення акцій, і оформлюється наказом відповідного органу приватизації.

4.16. За змістом частини 6 статті 26 Закону України ?Про приватизацію державного та комунального майна? право власності на об`єкт приватизації переходить до покупця після укладення договору купівлі-продажу об`єкта приватизації та підписання акта приймання-передачі об`єкта приватизації, крім випадків переходу права власності на пакет акцій.

4.17. Верховний Суд також зазначає, що за змістом частини 3 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) після переходу в процесі приватизації права власності на єдиний майновий комплекс державного або комунального підприємства виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну такого державного або комунального підприємства як сторони виконавчого провадження покупцем відповідного єдиного майнового комплексу.

4.18. Згідно зі статтею 2 Закону України ?Про особливості припинення державних підприємств за рішенням Фонду державного майна України? (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) процедура припинення за рішенням суб`єкта управління регулюється цим Законом, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" та іншими законами. Припинення за рішенням суб`єкта управління державних підприємств, майно яких було продано у процедурі приватизації як єдиний майновий комплекс, здійснюється з урахуванням особливостей, встановлених статтею 23 цього Закону. Дія цього Закону не поширюється на державні підприємства, особливості управління якими встановлено окремими законами. Законодавчі та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

4.19. Згідно із частиною 1 статті 23 Закону України ?Про особливості припинення державних підприємств за рішенням Фонду державного майна України? після укладення договору купівлі-продажу з переможцем аукціону з продажу єдиного майнового комплексу державного підприємства суб`єкт управління державного підприємства приймає рішення про ліквідацію цього державного підприємства або його реорганізацію шляхом приєднання до покупця за його пропозицією. У разі якщо покупець є фізичною особою або акціонерним товариством, суб`єкт управління державного підприємства приймає рішення про припинення державного підприємства шляхом його ліквідації. Керуючим припиненням такого державного підприємства може бути призначено представника покупця.

4.20. Верховний Суд зазначає, що питання щодо правонаступництва при приватизації державного та комунального майна врегульовані у статті 28 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", яка має назву "Правонаступництво власників".

4.21. Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" особи, які придбали державні або комунальні підприємства як єдині майнові комплекси, є правонаступниками їх майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою) і обов`язків відповідно до умов договору між продавцем і покупцем та законодавства України.

4.22. Аналіз зазначеної статті Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" з огляду на її назву та зміст свідчить про те, що передбачене цієї статтею правонаступництво стосується саме осіб, які придбали державні або комунальні підприємства як єдині майнові комплекси, тобто стосується саме покупця (власника) об`єкта приватизації, який у порядку правонаступництва і набуває майнових прав приватизованого підприємства. При цьому передбачене цією нормою правонаступництво хоча і є частковим, оскільки не включає право постійного користування земельною ділянкою, проте усі інші майнові права приватизованого підприємства передаються новому власнику в порядку правонаступництва у повному обсязі. Можливості правонаступництва майнових прав і обов`язків приватизованого підприємства іншою, ніж покупець (новий власник), особою зазначена спеціальна норма Закону не передбачає. Подібні висновки щодо застосування положень статті 28 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" викладені в постановах Верховного Суду від 04.03.2026 у справі № 909/1051/18, від 05.03.2026 у справі № 909/933/19, від 18.12.2025 у справі № 909/188/19, якими залишено без задоволення касаційні скарги ТОВ "Буковель" на судові рішення про задоволення заяви Івано-Франківського ВДВС щодо заміну сторони у виконавчому провадженні. Крім того подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 17.07.2024 у справі № 916/3030/23, від 15.01.2025 у справі № 902/884/21, від 16.01.2025 у справі № 910/200/23, від 21.04.2025 у справі № 902/1177/15. 

4.23. Господарські суди попередніх інстанцій, розглядаючи заяву Івано-Франківського ВДВС про заміну сторони у виконавчому провадженні № 59264324 з примусового виконання наказу від 06.05.2019 № 444, виданого Господарським судом Івано-Франківської області у справі № 909/86/19, установили, що на виконанні в Івано-Франківському ВДВС знаходиться зведене виконавче провадження № 56493039 про стягнення з ДП "Івано- Франківський комбінат хлібопродуктів" заборгованості на користь фізичних, юридичних осіб та держави. До складу зведеного виконавчого провадження входить виконавче провадження № 59264324, відкрите згідно з постановою від 04.06.2019 на виконання наказу від 06.05.2019 № 444, виданого Господарським судом Івано-Франківської області у справі № 909/86/19, про стягнення з ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" на користь ПАТ "Аграрний фонд" заборгованості в розмірі 7 972 327,70 грн, штрафу в розмірі 398 616,39 грн, судового збору в розмірі 125 564,16 грн.

4.24. 04.06.2019 державний виконавець Івано-Франківського ВДВС прийняв постанову про приєднання виконавчого провадження № 59264324 до зведеного виконавчого провадження № 56493039.

4.25. Господарські суди встановили, що згідно з наказом Фонду державного майна України від 25.06.2021 № 1091 "Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 06.01.2021 № 5 "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2021 році (із змінами)" єдиний майновий комплекс ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" включено до переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2021 році.

4.26. Господарські суди попередніх інстанцій також установили, що 14.05.2020 держаний виконавець Івано-Франківського ВДВС прийняв постанову про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі пункту 12 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки єдиний майновий комплекс боржника - ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" включено до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

4.27. Надалі 29.01.2024 року між РВ ФДМУ по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях (продавець) і ТОВ "Буковель" (покупець) за результатами електронного аукціону № SPE001-UA-20231218-62291 укладено договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - єдиного майнового комплексу ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів", розташованого за адресою: Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, с. Микитинці, вул. Юності, 2 літ. "В". Цей договір посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Фріс Н. Р., зареєстрований у реєстрі за № 26.

4.28. За змістом пункту 1.1 договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - єдиного майнового комплексу ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" від 29.01.2024, до складу об`єкта приватизації входять усі види майна (окрім того, що не підлягає приватизації, та земельної ділянки), борги та інші права, в тому числі активи і пасиви згідно з фінансовою звітністю ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів"

4.29. Відповідно до пункту 3.1 договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - єдиного майнового комплексу ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" від 29.01.2024 покупець є правонаступником усіх майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою / земельними ділянками) і обов`язків ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" відповідно до умов цього договору та статті 28 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" з дня засвідчення акта приймання-передачі об`єкта приватизації від продавця до покупця, який підписується сторонами та скріплюється їх печатками (за наявності).

4.30. Пунктом 4.1 договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - єдиного майнового комплексу ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" від 29.01.2024 передбачено, що передача об`єкта приватизації покупцю здійснюється продавцем у день укладення цього договору, а в разі якщо законом вимагається отримання дозволу Антимонопольного комітету України на концентрацію, то протягом п`яти робочих днів з дня отримання продавцем засвідченої копії такого дозволу від покупця або попередніх висновків Антимонопольного комітету України про відсутність необхідності одержання такого дозволу.

4.31. Господарські суди попередніх інстанцій установили факт отримання дозволу Антимонопольного комітету України на концентрацію згідно з рішенням від 05.09.2024 № 306-р "Про надання дозволу на концентрацію". Суди зазначили, що 27.09.2024 між сторонами договору підписано акт приймання-передачі об`єкта приватизації єдиного майнового комплексу ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів". Крім того, 01.10.2024 за ТОВ "Буковель" у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень зареєстроване право власності на нерухоме майно, що входить до складу єдиного майнового комплексу.

4.32. Господарські суди попередніх інстанцій, установивши наведені обставини, дійшли висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви Івано-Франківського ВДВС та заміни боржника - ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" на його правонаступника - ТОВ "Буковель" у виконавчому провадженні № 59264324 з примусового виконання наказу від 06.05.2019 № 444, виданого Господарським судом Івано-Франківської області у справі № 909/86/19.

4.33. Проте, на думку скаржника, такі висновки господарських судів попередніх інстанцій суперечать абзацу 14 пункту 7-4 розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", яким передбачено, що тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану положення абзаців 2- 4, 5 (у частині погашення простроченої кредиторської заборгованості, крім заборгованості перед бюджетом), 7- 9, 11, 12 частини 2 статті 26 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" не застосовуються. Положення цього абзацу не поширюються на випадки придбання у процесі приватизації майна Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" та об`єктів великої приватизації.

4.34. За доводами скаржника, господарські суди не врахували висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 04.02.2025 у справі № 916/3735/24, у якій вирішувалося питання про відкриття провадження у справі про банкрутство.

4.35. Верховний Суд з урахуванням доводів скаржника зазначає, що абзац 14 пункту 7-4 розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" містить застереження щодо винятків у його застосуванні, відповідно до яких положення цього абзацу не поширюються на випадки придбання у процесі приватизації майна Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" та об`єктів великої приватизації. 

4.36. За змістом наведених положень Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" законодавець запровадив тимчасову, на період дії правового режиму воєнного стану, заборону на застосування погашення простроченої кредиторської заборгованості підприємства, крім заборгованості перед бюджетом, покупцем єдиного майнового комплексу підприємства, що є об`єктом приватизації, за винятком приватизованого майна Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" та об`єктів великої приватизації. 

4.37. Водночас Верховний Суд у постанові від 04.02.2025 у справі № 916/3735/24, на яку посилається скаржник, виснував що: "кредитори за вимогами щодо простроченої заборгованості, крім кредиторів за вимогами щодо заборгованості перед бюджетом викупленого в процесі приватизації підприємства, крім придбаного у процесі приватизації майна Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" та об`єктів великої приватизації, тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, не мають права вимагати від покупця, який є правонаступником підприємства як єдиного майнового комплексу, що є об`єктом приватизації (частина перша статті 28 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна"), виконання договору купівлі-продажу об`єкта приватизації в частині виконання викуплених покупцем зобов`язань підприємства та погашення простроченої кредиторської заборгованості такого підприємства. Тобто відповідні кредитори тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, не мають права вимагати від покупця об`єкта приватизації (підприємства як єдиного майнового комплексу), погашення відповідної кредиторської заборгованості в примусовому порядку у будь-який передбачений законом спосіб: і шляхом звернення до суду із вимогами про стягнення такої заборгованості (у позовному порядку), і шляхом задоволення цих вимог у справі про банкрутство".

4.38. Таким чином, у справі № 916/3735/24, на яку покликається скаржник, вирішуючи питання щодо підстав для відкриття за заявою кредитора провадження у справі № 916/3735/24 про банкрутство боржника (Приватного підприємства "Рентсервіс-МСЛ") та формулюючи висновки щодо закладеного у нормах Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" темпорального критерію їх застосування, Верховний Суд у постанові від 04.02.2025 сформулював висновок щодо термінів виконання покупцем зобов`язань державного підприємства, придбаного покупцем у процесі приватизації, а саме: щодо відтермінування на період дії правового режиму воєнного стану обов`язку покупця єдиного майнового комплексу підприємства, що є об`єктом приватизації, з погашення простроченої кредиторської заборгованості підприємства, що є об`єктом приватизації. 

4.39. Водночас Верховний Суд, переглядаючи судові рішення у справі № 916/3735/24, на яку покликається скаржник, не розглядав та не вирішував питання щодо процесуального правонаступництва за правилами статті 52 Господарського процесуального кодексу України та щодо застосування цієї процесуальної норми.

4.40. При цьому колегія суддів ураховує, що в постановах Верховного Суду від 04.03.2026 у справі № 909/1051/18, від 18.12.2025 у справі № 909/188/19, від 05.03.2026 у справі № 909/933/19 у подібних правовідносинах розглядалися доводи ТОВ "Буковель" про неврахування судами попередніх інстанцій висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 04.02.2025 у справі № 916/3735/24. За результатами розгляду таких доводів Верховний Суд у цих постановах дійшов висновку про неподібність правовідносин у справі № 916/3735/24, на яку покликається скаржник, із правовідносинами у справах № 909/1051/18, № 909/188/19, № 909/933/19.

4.41. Крім того, ухвалою Верховного Суду від 17.12.2025 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду було передано справу № 909/1051/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім "УКРХІМ" до ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" про стягнення 2 132 469,30 грн (за заявою Івано-Франківського ВДВС про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником). Передаючи справу № 909/1051/18 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважала за необхідне відступити від висновків, викладених у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.02.2025 у справі № 916/3735/24, щодо застосування статей 26, 28, пункту 7-4 розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна". Проте об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 06.02.2026 виснувала, що постанова Верховного Суду від 04.02.2025 у справі № 916/3735/24 не є судовим рішенням у подібних правовідносинах із правовідносинами у справі № 909/1051/18, і повернула справу колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду.

4.42. Отже, з урахуванням установлених судами обставин справи та приписів Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" Верховний Суд зазначає, що доводи ТОВ "Буковель", викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків господарських судів попередніх інстанцій. Таким чином, скаржник не довів помилковості висновків господарських судів попередніх інстанцій про те, що ТОВ "Буковель" є правонаступником не тільки майнових прав ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів", а й усіх обов`язків і боргів відповідача. При цьому доводи ТОВ "Буковель" про неврахування судами того, що спірні правовідносини регулюються спеціальними нормами Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", які поширюються на ТОВ "Буковель" як покупця єдиного майнового комплексу, спростовуються змістом оскаржуваних судових рішень. 

4.43. Крім того, як зазначає скаржник, умови договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації єдиного майнового комплексу ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" від 29.01.2024 не передбачають переходу до покупця заборгованості в розмірі 8 370 944,09 грн. При цьому скаржник стверджує, що аналіз зазначеного договору свідчить про відсутність у ньому конкретного переліку боргів, які входять до єдиного майнового комплексу. З урахуванням викладеного скаржник вважає, що господарські суди не дослідили обставин щодо передачі звітності ТОВ "Буковель" за договором купівлі-продажу об`єкта малої приватизації єдиного майнового комплексу ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" від 29.01.2024 та обставин щодо включення заборгованості в розмірі 8 370 944,09 грн до переліку боргів, які входять до складу цілісного майнового комплексу за цим договором купівлі-продажу. 

4.44. Колегія суддів, розглянувши наведені доводи скаржника, не може взяти їх до уваги, оскільки, як установили господарські суди, відповідно до пункту 1.1 договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - єдиного майнового комплексу ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" від 29.01.2024 до складу об`єкта приватизації входять усі види майна (окрім того, що не підлягає приватизації, та земельної ділянки), борги та інші права, в тому числі активи і пасиви згідно з фінансовою звітністю ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів". Крім того, згідно з пунктом 3.1 зазначеного договору покупець є правонаступником усіх майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою / земельними ділянками) і обов`язків ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" відповідно до умов цього договору та статті 28 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" з дня засвідчення акта приймання-передачі об`єкта приватизації від продавця до покупця, який підписується сторонами та скріплюється їх печатками (за наявності).

4.45. З урахуванням наведених обставин апеляційний господарський суд обґрунтовано виснував, що правонаступник боржника на момент укладення договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - єдиного майнового комплексу ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" від 29.01.2024 повинен був розуміти наявність відповідної заборгованості, яка підлягає сплаті за зобов`язаннями відповідача.

4.46. Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 13 частини 1 статті 1 Закону України ?Про приватизацію державного та комунального майна? єдиний майновий комплекс державного або комунального підприємства, його структурного підрозділу - всі види майна, призначені для діяльності підприємства, його структурного підрозділу, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировина, продукція, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, включаючи права на земельні ділянки. 

4.47. Верховний Суд також зазначає, що згідно із частиною 2 статті 191 Цивільного кодексу України до складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом.

4.48. Водночас господарські суди встановили обставини правонаступництва ТОВ "Буковель" відповідно до пункту 13 частини 1 статті 1, частини 1 статті 28 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", частини 2 статті 191 Цивільного кодексу України, положень пунктів 1.1, 3.1 договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - єдиного майнового комплексу ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" від 29.01.2024. Подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 04.03.2026 у справі № 909/1051/18, від 05.03.2026 у справі № 909/933/19, від 18.12.2025 у справі № 909/188/19 у подібних правовідносинах.

4.49. При цьому, за доводами скаржника, суди помилково залишили поза увагою питання щодо здійснення відповідачем погашення заборгованості, яка стягується за рішенням Господарського Івано-Франківської області від 29.03.2019 у справі № 909/86/19. Так, скаржник зазначає, що в цьому випадку можливо заборгованість відповідача була погашена в добровільному порядку, або відбулася переуступка боргу тощо. 

4.50. Проте такі припущення ТОВ "Буковель" не можуть братися до уваги, оскільки не підтверджені належними доказами. 

4.51. Верховний Суд також не може взяти до уваги доводи скаржника про те, що господарські суди попередніх інстанцій, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, не врахували висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 30.08.2022 у справі № 17-14-01/1494 (925/83/21), від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22 (щодо необхідності уникнення надмірного формалізму), оскільки зміст оскаржуваних судових рішень свідчить про те, що заява Івано-Франківського ВДВС про заміну сторони у виконавчому провадженні № 59264324 з примусового виконання наказу від 06.05.2019 № 444, виданого Господарським судом Івано-Франківської області у справі № 909/86/19, розглянута судами з дотриманням приписів процесуального законодавства та без надмірного формалізму. Тому доводи ТОВ "Буковель" про порушення судами приписів статей 73, 74, 76, 81, 86, 236 Господарського процесуального кодексу України також є необґрунтованими. 

4.52. Водночас скаржник наголошує на тому, що апеляційний господарський суд відмовив у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи та не обмежився доводами апеляційної скарги ТОВ "Буковель".

4.53. Верховний Суд, розглянувши такі доводи скаржника, зазначає, що відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Водночас зміст оскаржуваної постанови свідчить про те, що вона ухвалена з дотриманням приписів статті 269 Господарського процесуального кодексу України, а скаржник при цьому не зазначає, в чому саме полягає порушення меж апеляційного перегляду судового рішення. 

4.54. Крім того, апеляційний господарський суд, відмовивши в задоволенні клопотання Івано-Франківського ВДВС про відкладення розгляду справи, не порушив приписи процесуального законодавства. При цьому Івано-Франківський ВДВС не висловлював незгоду з відмовою в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи. Водночас ТОВ "Буковель", представник якого брав участь у судовому засіданні апеляційного господарського суду 08.10.2025, не наводить доводів, які саме його права порушені відмовою в задоволенні клопотання Івано-Франківського ВДВС про відкладення розгляду справи. 

4.55. Отже, колегія суддів зазначає, що за результатами перегляду оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку Верховний Суд дійшов висновку про правильність кваліфікації спірних правовідносини судами, із правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Тому підстав для скасування чи зміни судових рішень, що оскаржуються, Верховний Суд не встановив.

5. Висновки Верховного Суду

5.1. Відповідно до частин 1- 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

5.2. Відповідно до частини 3 статті 304 Господарського процесуального кодексу України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

5.3. Пунктом 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

5.4. За змістом частини 1 статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

5.5. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що доводи, викладені у касаційній скарзі, не підтвердилися, не спростовують висновків господарських судів попередніх інстанцій, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

6. Судові витрати 

Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку, передбаченому статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Буковель" залишити без задоволення. 

2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 08.10.2025 та ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 16.06.2025 у справі № 909/86/19 залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча Н. О. Багай

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак