УХВАЛА
11 березня 2026 року
м. Київ
справа № 322/542/24
провадження № 51-969ск26
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого  ОСОБА_1 , 
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Новомиколаївського районного суду від 11 квітня 2025 року та на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 10 грудня 2025 року, 
встановив:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою на вказані вище судові рішення.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її необхідно залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.
За приписами п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Відповідно до ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
При цьому, особі, яка подає касаційну скаргу, необхідно керуватися положеннями ст. 433 КПК, за якими суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Під час перевірки доводів, наведених у касаційній скарзі, керується фактичними обставинами, встановленими місцевим та апеляційним судами, і перевіряє лише правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, а також правової оцінки обставин.
За змістом касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 вбачається, що він не погоджується з ухваленими щодо нього судовими рішеннями у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого, призначене йому покарання, зокрема в частині призначення додаткового покарання, уважає занадто суворим.
Однак зі змісту касаційної скарги засудженого не вбачається, чи були доводи, які він виклав у касаційній скарзі, предметом перегляду в апеляційному суді, чи надав апеляційний суд обґрунтовану відповідь на наведені доводи, якщо так, то яких порушень норм матеріального або процесуального закону припустився цей суд, з огляду на межі та порядок, передбачені статтями 404, 405 КПК, та в контексті приписів статей 412-414, 419 КПК, при перегляді вироку Новомиколаївського районного суду від 11 квітня 2025 року, не зазначено мотивів щодо того, які конкретно доводи сторони захисту залишились без уваги чи отримали неналежну оцінку.
Засуджений лише формально зазначає про порушення судами норм матеріального та про процесуального законодавства. Про невідповідність оскарженої ухвали апеляційного суду нормам статей 370, 419 КПК у касаційній скарзі також не йдеться.
Формальні твердження про незгоду з висновками судів та про безпідставне відхилення судом апеляційної інстанції доводів сторони захисту, без конкретного обґрунтування того, яких положень процесуального закону цим судом не дотримано при наданні відповіді на такі доводи, не можуть бути предметом перевірки суду касаційної інстанції, який переглядає судові рішення у межах касаційної скарги та вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд стороною, й не вправі самостійно відшуковувати підґрунтя для скасування оскарженого судового рішення, що вбачається із приписів ч. 2 ст. 433, ст. 22 та ч. 3 ст. 26 КПК.
Крім того, усупереч ч. 5 ст. 427 КПК, засуджений ОСОБА_4 не надає копій судових рішень, які він оскаржує, що унеможливлює з`ясування предмету касаційного оскарження та наявність підстав до відкриття касаційного провадження.
Недотримання ч. 5 ст. 427 КПК фактично позбавляє суд касаційної інстанції процесуальної можливості перевірити дотримання особою, що подає касаційну скаргу, положень п. 4 ч. 2 ст. 427 цього Кодексу в частині обґрунтування вимог касаційної скарги з огляду на зміст оскарженого судового рішення.
З огляду на те, що відповідно до приписів ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, викладене вище перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу було подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.
Недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги та відповідних додатків до неї з урахуванням приписів частин 5, 6, ст. 427 КПК.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого  ОСОБА_4 на вирок Новомиколаївського районного суду від 11 квітня 2025 року та на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 10 грудня 2025 року залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - п`ятнадцять днів із дня її отримання. 
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3