ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року 
м. Київ

cправа № 873/72/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Васьковського О. В. - головуючого, Огородніка К. М., Погребняка В. Я., 

за участі секретаря судового засідання Аліференко Т. В.

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропрогрес Плюс"
на ухвалу Північного апеляційного господарського суду (суддя Владимиренко С. В.) від 02.12.2025 
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Заатбау Пробстдорфер України"
про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 30.05.2025 у третейській справі № 42/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Заатбау Пробстдорфер України"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропрогрес Плюс" 
про стягнення.

Учасники справи:

представник позивача - Бонтлаб В. В., адвокат;
представник відповідача - не з`явився.

1. Короткий зміст вимог
1.1. 30.05.2025 Постійно діючий Третейський суд при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" (далі - Третейський суд) постановив у третейській справі № 42/25 рішення (далі - Рішення) про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Заатбау Пробстдорфер України" (далі - Позивач) та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропрогрес Плюс" (далі - Відповідач) на користь Позивача 393 922 грн 05 коп. заборгованості, пені, штрафу, відсотків річних та інфляційних втрат за укладеним між сторонами договором поставки від 08.08.2024 № П127/2024 (далі - Договір); а також 4 340 грн 00 коп. третейського збору.
1.2. 09.06.2025 Позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду із заявою про видачу виконавчого документу на примусове виконання Рішення Третейського суду.
1.3. Заява обґрунтована ухваленням Рішення, що набрало чинності та не скасоване, однак яке добровільно не було виконано Відповідачем та вимагає примусового виконання.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції
2.1. 02.12.2025 Північний апеляційний господарський суд ухвалив про задоволення заяви Позивача про видачу виконавчого документу на примусове виконання Рішення Третейського суду та видачу наказів про стягнення з Відповідача на користь Позивача 393 922 грн 05 коп. заборгованості, пені, штрафу, відсотків річних та інфляційних втрат за Договором та 4 340 грн 00 коп. третейського збору з покладенням на Відповідача також судових витрат за подання заяви про видачу наказу на примусове виконання Рішення.
2.2. Судове рішення мотивоване наявністю підстав для задоволення заяви Позивача та видачі наказів на примусове виконання Рішення, яке набрало законної сили, не скасоване та у задоволенні заяви Відповідача про скасування якого господарським судом відмовлено, рішення про що також набрало законної сили, оскільки Відповідач добровільно не виконав Рішення Третейського суду, був дотриманий порядок призначення судді Третейського суду для розгляду та вирішення відповідного спору між сторонами за Договором, Відповідач в третейському застереженні погодив порядок та підстави розгляду спору за Договором Третейським судом та відсутні інші підстави для відмови у видачі наказу на виконання Рішення Третейського суду. 
Крім цього суд зазначив, що Рішення ухвалено у справі, підвідомчій третейському суді, у спорі, погодженому в третейському застереженні в Договорі, відсутні підстави для визнання та докази визнання недійсною третейської угоди у вигляді третейського застереження в Договорі, укладеному між сторонами, а також відсутнє визначення в Рішенні способів захисту, які не передбачені законами України. 

3. Встановлені судами обставини 
3.1. Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 25.06.2025 у справі № 873/73/25 відмовив у задоволенні заяви Відповідача про скасування Рішення Третейського суду від 30.05.2025 у третейській справі № 42/25.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду постановою від 04.11.2025 у справі № 873/73/25 апеляційну скаргу Відповідача залишив без задоволення, а ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2025 у справі № 873/73/25 - без змін.
3.2. 02.12.2025 представник Позивача підтримав вимоги та доводи заяви про видачу наказу на примусове виконання Рішення Третейського суду.
Відповідач у судове засідання призначене на 02.12.2025 свого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений.
3.3. У Рішенні Третейського суду не встановлено строк його виконання.
3.4. Згідно з матеріалами третейської справи № 42/25 та за змістом Рішення Третейського суду, яке прийнято суддею Мамченко Ю. В., предметом розгляду в такій справі були вимоги про стягнення з Відповідача заборгованості з оплати вартості поставленого Позивачем товару на суму 235 290 грн 09 коп. з відповідним нарахуванням 39 817 грн 14 коп. пені, 50 805 грн 81 коп. 36 % річних, 47 056 грн 01 коп. штрафу та 20 963 грн 00 коп. інфляційних втрат за Договором (поставки), укладеним між Позивачем (Постачальник/Продавець) та Відповідачем (Покупець), відповідно до умов якого продавець зобов`язується передати у власність покупця насіння, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість в порядку та на умовах, визначених цим договором.
3.5. Умовами пункту 12.2 Договору (поставки) погоджено передачу всіх спорів, що виникають при виконанні цього договору на розгляд Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" згідно з Регламентом відповідного Третейського суду (далі - Регламент).
3.6. Склад Третейського суду сформовано на підставі розпорядження Голови Третейського суду від 12.05.2025 № 42/25.
3.7. Рішення Третейського суду від 30.05.2025 у третейській справі № 42/25 не скасовано компетентним судом; ця справа підвідомча вказаному третейському суду відповідно до закону; строк для звернення за видачею виконавчого документа не пропущений; зазначене рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою; дана третейська угода не визнана недійсною компетентним судом; доказів того, що склад третейського суду не відповідав вимогам Закону України "Про третейські суди" та третейській угоді, матеріали справи не містять; рішення третейського суду не містить способів захисту прав, які не передбачені законами України; третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.
3.8. У матеріалах справи відсутні докази виконання Відповідачем Рішення Третейського суду станом на момент звернення Позивача із заявою про видачу наказу на примусове виконання Рішення Третейського суду та на момент розгляду цієї заяви Північним апеляційним господарським судом.

4. Короткий зміст вимог апеляційної скарги 
4.1. 22.12.2025 Відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2025 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Позивача про видачу наказу на примусове виконання Рішення Третейського суду.

5. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу 
5.1. Згідно з аргументами скаржника в апеляційній скарзі суд, ухвалюючи оскаржувану ухвалу, порушив положення статті 12 Закону України "Про третейські суди", пункту 23 частини першої статті 1, статті 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги", статті 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", Регламенту Третейського суду суд, оскільки:
- суд дійшов передчасного висновку щодо ухвалення Рішення належно визначеним складом Третейського суду, тоді як була порушена визначена Регламентом Третейського суду процедура визначення третейського судді для розгляду справи № 42/25, так як господарський суд не врахував, що ухвала третейського суду 12.05.2025 про порушення провадження у справі № 42/25 за вимогами Позивача до Відповідача не містила посилання на організаційно-розпорядчий документ (наказ або розпорядження), його ідентифікуючі реквізити, на підставі якого здійснено призначення судді Мамченко Ю. В., а Голова Третейського суду видав розпорядження від 12.05.2025 з номером 42/25, який є номером справи та який до надання справі номеру вже був зазначений в наведеному розпорядженні, що дає обґрунтовані підстави вважати, що цей документ було сформовано вже після відкриття третейської справи, з прив`язкою до її номера; матеріали третейської справи не містять достовірних відомостей чи був розпорядчий документ дійсно виданий до винесення ухвали про порушення провадження, як того вимагає порядок формування складу третейського суду;
- висновок Третейського суду про підвідомчість справи № 42/25 на підставі статті 12 Закону України "Про третейські суди" є передчасним, так як третейський суд не перевірив накладення електронного (кваліфікованого) цифрового підпису на Договорі його сторонами, не перевірив укладення та дійсність Договору (поставки), а відтак дійсність в ньому третейського застереження, а також їх відповідності вимогам, які ставляться законодавцем до укладання договорів у електронній формі; а направлені Позивачем разом позовною заявою до третейського суду додатки, у тому числі і паперовий примірник договору, укладеного в електронній формі, не були засвідчені належним чином: ні підписом, ні печаткою, ні іншими способами, що підтверджували б їх справжність; Договір же містить дату і реквізити, які не узгоджуються з найменуванням електронного файлу, поданого у вигляді копії: "АГРОПРОГРЕС ПЛЮС, ТОВ Договір поставки.pdf", що викликає сумніви щодо автентичності та цілісності поданого документа.

6. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
6.1. Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує аргументи скаржника з підстав, що загалом аналогічні мотивам в оскаржуваній ухвалі, наголошуючи на тому, що процесуальна позиція Відповідача у цій справі є недобросовісною, необґрунтованою та суперечливою, аргументи в апеляційній скарзі спростовуються доказами у справі та встановленими обставинами, такі аргументи не містять передбачених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення, а будь-які неточності у змісті третейської угоди, в якій прямо зазначено, що сторони ознайомлені з її змістом, про передачу спору на розгляд третейського суду має тлумачитись на користь дійсності, чинності та виконуваності такої угоди тощо.

7. Позиція Верховного Суду та висновки щодо застосування норм права
Щодо оскарження рішення про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів
7.1. За змістом частини другої статті 24, частини другої статті 25 та частини другої статті 253 ГПК України справи щодо оскарження рішень третейських судів, про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними господарськими судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом; Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних господарських судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
7.2. Згідно з частиною третьою статті 354 ГПК України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.
7.3. У статті 355 ГПК України наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, а саме: (1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом; (2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; (3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними; (4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; (5) третейська угода визнана недійсною; (6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; (7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом; (8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу; (9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі. 
Аналогічні підстави наведені у статті 56 Закону України "Про третейські суди".
7.4. Отже, виходячи з приписів чинного законодавства при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому та по суті заявлених та розглянутих вимог, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених статтею 56 Закону України "Про третейські суди" та статтею 355 ГПК України.
У цьому висновку Суд звертається до усталеної практики Верховного Суду з вирішення подібних спорів - до висновків наведених, зокрема в постановах від 12.09.2018 у справі № 917/1257/17, від 31.07.2019 у справі № 910/24165/16, від 01.08.2019 у справі № 910/8991/17, від 27.08.2020 у справі № 870/48/20, від 25.05.2021 у справі № 873/93/20, від 20.07.2021 у справі № 873/11/21, від 15.07.2021 у справі № 876/20/21, від 10.06.2021 у справах № 873/16/21, № 873/13/21, № 873/63/20, від 26.05.2021 у справі № 873/17/21, від 27.05.2021 у справі № 803/159/20 (провадження № 61-6528ав19)від 11.04.2023 у справі № 874/13/22, від 12.09.2023 у справі № 873/124/22, від 02.07.2024 у справі № 873/47/24 тощо.
Дійшовши цього висновку, Суд погоджується з аналогічним висновком суду в оскаржуваному рішенні. 
7.5. Враховуючи викладене та встановлені судами обставини, зокрема і за результатами дослідження Судом як судом апеляційної інстанції матеріалів третейської справи № 42/25, щодо: 
- погодження сторонами в пункті 12.2 Договору (поставки) умов про передачу всіх спорів, що виникають при виконанні цього договору на розгляд Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" згідно з Регламентом відповідного Третейського суду (пункт 3.5);
- формування складу Третейського суду у складі судді Мамченко Ю. В. на підставі розпорядження Голови Третейського суду від 12.05.2025 № 42/25 для розгляду спору між сторонами за Договором (поставки) (пункти 3.4, 3.6);
- ухвалення 30.05.2025 Третейським судом у третейській справі № 42/25 Рішення - про задоволення позову у спорі про стягнення з Відповідача заборгованості за укладеним Договором з оплати вартості поставленого Позивачем Відповідачу товару (насіння) та стягнення з Відповідача на користь Позивача 393 922 грн 05 коп. заборгованості, пені, штрафу, відсотків річних та інфляційних втрат за Договором а також 4 340 грн 00 коп. третейського збору (пункти 1.1, 3.4).
- відсутності доказів виконання Відповідачем Рішення Третейського суду станом на момент звернення Позивача із заявою про видачу наказу на примусове виконання Рішення Третейського суду та на момент розгляду цієї заяви Північним апеляційним господарським судом (пункт 3.6);
- не встановлення в рішенні Третейського суду у третейській справі № 42/25 строку його виконання (пункт 3.3);
- відсутності та ненадання скаржником доказів визнання недійсною Третейської угоди компетентним судом;
- відмови господарським судом у задоволенні заяви Відповідача про скасування Рішення Третейського суду від 30.05.2025 у третейській справі № 42/25 (пункт 3.1);
- не спростування наведених обставин Відповідачем;
- не встановлення передбачених законом (пункт 7.3) інших підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання Рішення Третейського суду; 
Суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність передбачених законом перешкод для задоволення вимог Позивача про видачу наказу на примусове виконання Рішення Третейського суду та про відсутність підстав для відмови у задоволенні цих вимог Позивача.
7.6. Дійшовши цього висновку, Суд відхиляє протилежні аргументи скаржника (пункт 5.1), зокрема і аргументи про ухвалення Рішення неналежно визначеним складом Третейського суду, а саме з порушенням Закону України "Про третейські суди" та Регламенту третейського суду, з огляду на таке.
Склад третейського суду формується шляхом призначення чи обрання третейських суддів (третейського судді). Третейський суд може розглядати справи в складі одного третейського судді або в будь-якій непарній кількості третейських суддів (частини перша, друга статті 16 Закону України "Про третейські суди").
За змістом положень статті 17 Регламенту третейського суду, якщо інше не передбачено третейською угодою, справа розглядається одним суддею, який призначається Головою третейського суду не пізніше 5 днів з моменту реєстрації позовної заяви.
7.7. Суд у цій справі, посилаючись за правилами частини четвертої статті 75 ГПК України на обставини, встановлені у справі № 873/73/25 за результатами розгляду між тими ж сторонами, що і у цій справі, вимог про скасування Рішення Третейського суду від 30.05.2025 у третейській справі № 42/25 (в ухвалі Північного апеляційного господарський суду від 25.06.2025 та постанові Верховного Суду від 04.11.2025 про залишення такої ухвали без змін), а також дослідивши матеріали справи та третейської справи, зазначає що:
- умовами третейської угоди в пункті 12.2 Договору (поставки) не було визначено персонального чи кількісного складу третейського суду, тому призначення Головою третейського суду третейської судді Мамченко Ю. В. для розгляду справи №42/25 відповідає Регламенту третейського суду;
- склад третейського суду сформовано на підставі розпорядження Голови третейського суду при Асоціації "Інформаційно-Фінансового Бізнесу" від 12.05.2025 № 42/25 відповідно частини 2 статті 17 Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-Фінансового Бізнесу": розпорядження містить дату та номер, відповідно наявна можливість ідентифікувати як дату його ухвалення, так і приналежність до відповідної третейської справи;
- в розпорядженні голови Третейського суду Жукова А. М. від 12.05.2025 у справі № 42/25 визначено найменування позивача, відповідача, а також предмет розгляду спору, який передано на розгляд третейському судді Мамченко Ю. В., а справі наданий єдиний унікальний номер № 42/25, подібність якого із номером справи не свідчить, що у такого документа немає юридичної сили.
7.8. Суд також відхиляє аргументи скаржника (пункт 5.1) про непідвідомчість справи № 42/25 Третейському суду, оскільки такі аргументи спростовуються змістом Третейського застереження в пункті 12.2 цього Договору (поставки). Що ж до укладення Договору (поставки), то Суд, з посиланням на обставини, встановлені у справі № 873/73/25 щодо оскарження Рішення Третейського суду від 30.05.2025 у третейській справі № 42/25, а також дослідивши матеріали справи та третейської справи, зазначає про таке. 
7.9. Згідно з частиною першою статті 5 Закону України "Про третейські суди" юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.
Відповідно до абзацу 4 частини першої статті 2 Закону України "Про третейські суди" третейська угода - це угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.
Частинами першою, четвертою - шостою статті 12 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі.
Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди.
Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.
7.10.  Відповідно до статті 12 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" перевірка цілісності електронного документа проводиться шляхом підтвердження удосконаленого або кваліфікованого електронного підпису чи печатки, а в разі накладання на електронний документ електронного підпису чи печатки іншого виду - із застосуванням інших засобів і методів захисту інформації з дотриманням вимог законодавства у сфері захисту інформації.
Частинами п`ятою, шостою статті 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" унормовано, що електронна копія електронного документа засвідчується у порядку, встановленому законом. Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством.
7.11.  Враховуючи викладене та обставини:
- погодження сторонами в пункті 12.2 Договору (поставки) передачі всіх спорів, що виникають при виконанні цього договору на розгляд Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" згідно з Регламентом відповідного Третейського суду;
- погодження в пункті 3.1 Договору порядку взаємодії з приводу виконання Договору: з метою зменшення паперового документообігу, до запровадження Сторонами системи електронного документообігу, Сторони домовилися, що, якщо інше прямо не передбачено законом або цим Договором, взаємодія між ними з приводу виконання цього Договору буде здійснюватися за допомогою електронних засобів зв`язку;
- погодження в пункті 3.2 цієї угоди порядку обміну документами: до запровадження Сторонами системи електронного документообігу з використанням електронних цифрових підписів, Сторони домовилися, що вони визнаватимуть як офіційні документи та як оригінали з відповідними правовими наслідками для себе електронні листи та документи, що стосуються виконання цього Договору, в тому числі скан-копії паперових документів, які направлені з електронної адреси, яка включає доменне ім`я відповідної Сторони, яка направила такий скан документа /електронний лист; та/або з адреси, яка зафіксована в цьому Договорі як електронна адреса представника відповідної Сторони, яка направила такий скан документа /електронний лист;
- відсутність у Договорі вимоги щодо будь-яких додаткових підтверджень повноважень відправника документа діяти від імені Сторони, яка направила скан документа/лист (за винятком документів про прощення/зміну чи реструктуризацію боргу/грошового зобов`язання, які повинні бути оформлені виключно в паперовому вигляді з підписами уповноважених представників Сторін);
- наявність в матеріалах третейської справи доданого до позовної заяви засвідченого Позивачем із зазначенням "Згідно з оригіналом" (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії; Договору (поставки), який підписано за допомогою КЕП в сервісі "Вчасно", що підтверджується наявними протоколами перевірки, які містять інформацію про електронні підписи повноважних осіб сторін (від Позивача Комнатний І. Г., від Відповідача - Улько Ю. В.), дату накладення КЕП, серійні номери сертифікатів, їх чинність та електронні печатки сторін договору;
Суд доходить висновку про відсутність підстав вважати Договір (поставки) та наявне в ньому третейське застереження не укладеними, оскільки дійсність зазначеного Договору у порядку, визначеному положеннями статей 74, 76- 77 ГПК України, а також справжність наявного в матеріалах справи протоколу перевірки КЕП, скаржником не спростовано.
При цьому Суд враховує відсутність клопотання скаржника про витребування відповідних електронних носіїв від Позивача чи огляд наданих Позивачем доказів на електронних носіях, а також той факт, що скаржник, який обізнаний про третейську справу № 42/25 та повідомлений належним чином про час і дату судового засідання, жодним чином не спростував наявність як Договору в цілому, так і третейської угоди.
Тобто Відповідач не заперечував факт укладання та підписання Договору (поставки) в електронній формі, тому у третейського суду були відсутні підстави вважати договір неукладеним.
Дійшовши цього висновку, є необґрунтованими аргументи скаржника (абзац другий пункту 5.1) про передчасність висновку третейського суду щодо підвідомчості йому зазначеної справи на підставі статті 12 Закону України "Про третейські суди". 
7.12.  Таким чином висновки суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі про наявність підстав для видачі на задоволення поданої у цій справі заяви Позивача наказів на примусове виконання Рішення Третейського суду зроблені відповідно до норм законодавства, а також відповідно до встановлених обставин справи. 
У зв`язку з викладеним та відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 ГПК України апеляційна скарга Відповідача задоволенню не підлягає, а оскаржувана ухвала місцевого суду підлягає залишенню без змін як законна та обґрунтована. 
7.13. У зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на Відповідача.
Керуючись статтями 25, 129, 240, 269, 270, 275, 276, 282, 356 Господарського процесуального кодексу України, Суд
П О С Т А Н О В И В :
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропрогрес Плюс" залишити без задоволення.
2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2025 у справі № 873/72/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. В. Васьковський
Судді К. М. Огороднік
В. Я. Погребняк