УХВАЛА

24 лютого 2026 року 
м. Київ
справа №420/41304/25
адміністративне провадження №К/990/5185/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Жука А.В.,
суддів: Єресько Л.О., Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2026 року
у справі №420/41304/25 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Інформаційні судові системи» про визнання протиправними дій щодо відбору кандидатів на призначення арбітражних керуючих та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного підприємства «Інформаційні судові системи», у якому просила:
- визнати неправомірними дії Державного підприємства «Інформаційні судові системи» щодо відбору кандидатів на призначення арбітражних керуючих в Господарському суді Київської області у справах про банкрутство: №911/2587/25, протокол від 23 вересня 2025 року, про призначення арбітражного керуючого Шевченка Віталія Євгеновича; №911/2956/25, протокол від 02 жовтня 2025 року, про призначення арбітражного керуючого Огейчук Тетяну Василівну; №Б8/184-11, протокол від 03 листопада 2025 року, про призначення арбітражного керуючого Клигіну Ірину Володимирівну;
- скасувати відбір кандидатів на призначення арбітражних керуючих у зазначених справах про банкрутство;
- зобов`язати Державне підприємство «Інформаційні судові системи» здійснити повторне автоматичне визначення кандидатур арбітражних керуючих у справах №911/2587/25, №911/2956/25, №Б8/184-11 Господарського суду Київської області з дотриманням принципів черговості, рівної кількості справ про банкрутство, з урахуванням навантаження кожного арбітражного керуючого.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2025 року провадження у цій справі закрито.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2026 року ухвалу суду першої інстанції змінено шляхом викладення її мотивувальної частини в редакції цієї постанови апеляційного суду.
В іншій частині ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2025 року залишено без змін.
Не погоджуючись із такими судовими рішеннями ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
У тексті касаційної скарги заявлено клопотання про звільнення позивачки від сплати судового збору.
Указане клопотання мотивоване тим, що до 24 лютого 2022 року позивачка проживала у м.Маріуполь Донецької області, яке майже повністю зруйноване та окуповане військами рф. Житло, все майно знищено в результаті воєнних дій. Скаржниця указує, що заощаджень не має, є внутрішньо переміщеною особою. 
Зазначає, що її дохід як самозайнятої особи за 2025 рік складає 0 грн, що підтверджується податковою декларацією за 2025 рік, яка подана до ГУ ДПС у Одеській області 02 січня 2026 року а її копію додано до касаційної скарги.
Крім того переконує, що предметом позову є захист трудових прав позивачки, а саме оскарження протоколів про автоматизований відбір кандидатури арбітражного керуючого та порушення права позивача на отримання винагороди за працю.
Так, за приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
З огляду на наведене, звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є дискреційним правом, а не обов`язком суду, можливість реалізації якого пов`язується з майновим станом особи.
Ураховуючи викладене, проаналізувавши доводи указаного клопотання, та дослідивши документи, долучені до матеріалів касаційної скарги, Суд вважає за можливе задовольнити клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.
Відповідно до частини другої статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13 (закриття провадження у справі), 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Згідно з абзацом 2 частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Підставою для відкриття касаційного провадження у справі №420/41304/25 є оскарження судового рішення, яке входить до переліку, зазначеного у частині другій статті 328 КАС України, та посилання скаржника у касаційній скарзі на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права.
Скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстав для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкриті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 328, 329, 330, 334 Кодексу адміністративного судочинства України Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1. Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2026 року у справі №420/41304/25.
2. Відкрити касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2026 року у справі №420/41304/25.
3. Установити десятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття касаційного провадження для подання учасниками справи до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі, доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи та заперечень щодо поданих заяв та клопотань.
4. Витребувати з Одеського окружного адміністративного суду справу №420/41304/25.
5. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

..................................

..................................

..................................
А.В. Жук
Л.О. Єресько
Ж.М. Мельник-Томенко
Судді Верховного Суду