УХВАЛА 

17 лютого 2026 року 
м. Київ

справа № 756/217/15
провадження № 61-2383св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,

учасники справи:
позивач - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,
відповідач -  ОСОБА_1 ,
третя особа- Приватне підприємство «Спецзовнішкомплект»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційні скарги ОСОБА_1 та Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2022 року в складі судді Луценка О. М. та постанову Київського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року в складі колегії суддів Мазурик О. Ф., Желепи О. В., Немировської О. В., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , третя особа - Приватне підприємство «Спецзовнішкомплект», про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України»), правонаступником якого є Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Державний ощадний банк України», банк), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Приватне підприємство «Спецзовнішкомплект» (далі - ПП «Спецзовнішкомплект»), про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Оболонський районний суд м. Києва рішенням від 12 серпня 2016 року позов задовольнив частково. 

Стягнув з ОСОБА_1 заборгованість за кредитними договорами у розмірі 91 917 821,84 грн та судовий збір у розмірі 3 654,00 грн.

У задоволенні іншої частини позову (3 % річних та інфляційних втрат) відмовив. 

Апеляційний суд міста Києва рішенням від 16 листопада 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «Державний ощадний банк України» задовольнив. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення. 

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 серпня 2016 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат скасував та ухвалив нове рішення у цій частині позовних вимог. Стягнув з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» 3 % та інфляційні втрати у сумі 9 626 230,50 грн.

У іншій частині рішення суду залишив без змін.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 05 липня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 серпня 2016 року та рішення Апеляційного суду міста Києва від 16 листопада 2016 року скасував, справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції (провадження № 6-32606св16).

Верховний Суд України постановою від 13 вересня 2017 року заяву ПАТ «Державний ощадний банк України» задовольнив.

Ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 липня 2017 року скасував, рішення Апеляційного суду міста Києва від 16 листопада 2016 року залишив у силі (провадження № 6-1539ц17).

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд рішення Оболонського районного суду міста Києва від 12 серпня 2016 року за нововиявленими обставинами на підставі пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України.

Оболонський районний суд м. Києва ухвалою від 09 листопада 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення у цій справі задовольнив.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 серпня 2016 року скасував, призначив справу в порядку загального позовного провадження до розгляду.

Київський апеляційний суд ухвалою від 18 листопада 2020 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 17 лютого 2021 року, апеляційну скаргу АТ «Державний ощадний банк України» на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 09 листопада 2020 року повернув скаржнику у зв`язку з тим, що оскаржувана ухвала не підлягає оскарженню, оскільки відсутня у переліку ухвал, на які можуть бути подані апеляційні скарги, відповідно до частини першої статті 353 ЦПК України.

Рішенням від 04 жовтня 2022 року Оболонський районний суд м. Києва позов ПАТ «Державний ощадний банк України» задовольнив.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість у розмірі 91 917 821,84 грн, 3 % річних та інфляційні втрати у розмірі 9 626 230,50 грн, а також витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 3 654,00 грн.

Київський апеляційний суд постановою від 28 лютого 2023 року апеляційну скаргу АТ «Державний ощадний банк України» задовольнив. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 09 листопада 2020 року та рішення Оболонського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2022 року скасував та ухвалив нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Оболонського районного суду міста Києва від 12 серпня 2016 року відмовив.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 12 серпня 2016 року залишив в силі.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» судові витрати у розмірі 5 481,00 грн.

Верховний Суд постановою від 04 жовтня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив.

Постанову Київського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року скасував, справу направив на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду Київський апеляційний суд постановою від 06 лютого 2024 року апеляційні скарги АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Оболонського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2022 року - без змін.

19 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року, направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

20 лютого 2024 року АТ «Державний ощадний банк України» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року, ухвалити нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 серпня 2016 року за нововиявленими обставинами залишити без розгляду, як таку, що подана із порушенням статей 425, 429 ЦПК України. Також касаційна скарга містить заперечення на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 09 листопада 2020 року.

Ухвалою від 28 лютого 2024 року Верховний Суд відкрив касаційне провадження у цій справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 та витребував її матеріали із Оболонського районного суду м. Києва.

Ухвалою від 29 лютого 2024 року Верховний Суд відкрив касаційне провадження у цій справі за касаційною скаргою АТ «Державний ощадний банк України».

У березні 2024 року справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою від 06 лютого 2025 року Верховний Суд зупинив касаційне провадження у цій справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи № 361/161/13 (провадження № 61-17437сво23).

У частині першій статті 254 ЦПК України визначено, що провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення.

Колегія суддів встановила, що Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду ухвалою від 09 грудня 2024 року справу № 361/161/13-ц прийняв та призначив до розгляду.

24 лютого 2025 року Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду передав справу № 361/161/13-ц на розгляд Великої Палати Верховного Суду з підстав, передбачених частиною третьою статті 403 ЦПК України, для відступу від висновків щодо застосування норми права, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22 грудня 2020 року у справі № 910/1415/18 та від 24 грудня 2020 року у справі № 910/4818/16, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 02 березня 2021 року у справі № 1.380.2019.001081.

Ухвалою від 26 березня 2025 року Велика Палата Верховного Суду прийняла справу № 361/161/13-ц до свого провадження на підставі частини третьої статті 403 ЦПК України.

Велика Палата Верховного Суду 14 січня 2026 року розглянула справу № 361/161/13-ц (провадження № 14-35цс25).

З огляду на те, що усунуто обставини, що викликали зупинення касаційного провадження у цій справі, то воно підлягає поновленню.

Керуючись частиною першою статті 254, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити касаційне провадження у справі № 756/217/15 (провадження № 61-2383св24) за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , третя особа - Приватне підприємство «Спецзовнішкомплект», про стягнення заборгованості, за касаційними скаргами ОСОБА_1 та Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді Є. В. Петров

А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко