ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року 
м. Київ

справа № 320/41551/23
адміністративне провадження № К/990/36103/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Чиркіна С.М.,
суддів: Берназюка Я.О., Шарапи В.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 січня 2024 року (головуючий суддя Жукова Є.О.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2024 року (головуючий суддя Заїка М.М., судді: Голяшкін О.В., Кузьменко В.В.) у справі № 320/41551/23 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, Державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області Стецюна Тараса Олександровича; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Київська міська рада, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Металобаза 2014» про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:
І. РУХ СПРАВИ
09 листопада 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (далі - позивачі) звернулись до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області (далі - відповідач 1), державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області Стецюна Тараса Олександровича (далі - відповідач 2), в якому просили суд:
визнати протиправними дії державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області Стецюна Т.О. щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:63:275:0013, яка розташована по АДРЕСА_1, м. Київ у Державному земельному кадастрі; 
зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у місті Києві та Київській області поновити у Державному земельному кадастрі запис про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:63:275:0013, яка розташована на АДРЕСА_1, м. Київ шляхом поновлення запису в поземельній книзі та підняття земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:63:275:0013 з архівного шару Національної кадастрової системи України.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2023 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Київську міську раду (далі також третя особа-1), ТОВ «Металобаза 2014»(далі також третя особа-2).
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 23 січня 2024 року, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2024 року, у задоволенні позову відмовлено.
23 вересня 2024 року на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , надіслана 21 серпня 2024 року, у якій скаржниця просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 січня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2024 року і прийняти нову постанову, якою позов задовільнити.
Ухвалою Верховного Суду від 10 жовтня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі. Цією ж ухвалою витребувано справу з суду першої інстанції.
30 жовтня 2024 року від відповідача-1 надійшов відзив, у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.
04 листопада 2024 року від третьої особи надійшов відзив, у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.
Ухвалою Верховного Суду від 10 березня 2026 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України).

ІІ. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ 
В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що 18 травня 2023 року Київська міська рада прийняла рішення № 6399/6440 про передачу громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_1 земельних ділянок в оренду для експлуатації та обслуговування будівлі-складу, для експлуатації та обслуговування виробничих будівель і споруд на АДРЕСА_1 , яке було опубліковано 02 червня 2023 року. 
Пізніше позивачам стало відомо, що у Державному земельному кадастрі державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:63:275:0013 була скасована 30 травня 2023 року.
На адвокатський запит листом Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області від 26 жовтня 2023 року № 29-10-0.222-10100/2-2 повідомлено, що 02 травня 2023 року на підставі звернення ТОВ «Металобаза 2014» від 24 квітня 2023 року № 28-2821/0/1-23, наказу Міністерства юстиції України від 27 червня 2022 року № 2654/5 та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 02 травня 2023 року № 330893859, державним кадастровим реєстратором створено заяву № ЗВ-8000023272023 про виправлення помилки, що виникла під час державної реєстрації земельної ділянки з порушенням вимог Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ від 17 жовтня 2012 року № 1051 (далі також Порядку № 1051).
30 травня 2023 року Державним кадастровим реєстратором Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області скасована державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:63:275:0013, про що повідомлено заявника в порядку, визначеному пунктом 114 Порядку № 1051.
Державний кадастровий реєстратор скасував державну реєстрацію земельної ділянки з тих підстав, що протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника.
Позивачі вважають, що дії державного кадастрового реєстратора є протиправними, оскільки вина, як головна підстава для скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, відсутня зі сторони позивачів. 
Стверджують, що вчиняли усі можливі та належні від них дії для реєстрації речового права на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:63:275:0013, що свідчить про відсутність правових підстав для скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:63:275:0013.
Третя особа - ТОВ «Металобаза 2014» в своїх поясненнях зазначає, що за змістом витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:63:275:0013 була здійснена 08 червня 2021 року на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель комунальної власності громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 для експлуатації і обслуговування виробничих будівель і споруд на АДРЕСА_1 , однак у встановлений законом річний строк реєстрації речового права на таку земельну ділянку здійснено не було та не повідомлено заявниками орган Держгеокадастру про відповідні причини.
Стверджує, що починаючи з 09 червня 2022 року виникли передбачені статтею 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» підстави для скасування державної реєстрації земельної ділянки і у органу Держгеокадастру виник обов`язок вчинити відповідні дії по її скасуванню.
Третя особа - Київська міська рада в письмових поясненнях зазначає, що нею прийнято рішення від 08 травня 2023 року № 6399/6440 про передачу громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_1 земельних ділянок в оренду для експлуатації та обслуговування будівлі-складу, для експлуатації та обслуговування виробничих будівель і споруд на АДРЕСА_1 . 
Вважає, що незаконне скасування таких відомостей в Державному земельному кадастрі відповідачем 2 у справі, без наявності на те правових підстав, об`єктивно перешкоджає реалізації законного права позивачів на користування спірною земельною ділянкою та позбавляє бюджет міста Києва надходжень від сплати орендної плати за користування спірною земельною ділянкою.
Відповідач-1 зазначає, що державний кадастровий реєстратор Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області під час створення заяви про виправлення помилки, що виникла під час державної реєстрації земельної ділянки від 02 травня 2023 року з порушенням вимог Порядку № 1051 та скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:63:275:0013 діяв у відповідності до вимог Закону України «Про Державний земельний кадастр», Порядку № 1051 та у відповідності до технічної можливості програмного забезпечення Державного земельного кадастру, яка стосується процесу створення заяв на закриття Поземельної книги, як цього вимагає частина четверта статті 25 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та пункт 57 Порядку № 1051 у випадку скасування державної реєстрації земельної ділянки.
Також зазначає, що чинним законодавством не передбачено порядку відновлення/підняття державної реєстрації земельної ділянки, державну реєстрацію якої скасовано та Поземельну книгу на яку закрито з підстав, визначених частиною десятою статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та пунктом 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру та не передбачено порядку повторного присвоєння скасованого кадастрового номеру, у зв`язку з чим, земельна ділянка з кадастровим номером 8000000000:63:275:0013 не відновиться у Державному земельному кадастрі, оскільки це суперечить частині сьомій статті 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр».

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
23 березня 2021 року позивачі відповідно до рішення Київської міської ради від 10 вересня 2015 року № 958/1822 «Про інвентаризацію земель міста Києва» звернулись до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 з метою виконання робіт по складенню технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки для експлуатації та обслуговування виробничих будівель і споруд на АДРЕСА_1 .
На підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель від 05 травня 2021 року, відділом у Борщівському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області 08 червня 2021 року було проведено державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:63:275:0013, місце розташування: АДРЕСА_1 .
25 червня 2021 року довірена особа ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - Луців Н.Л звернулась до Центру надання адміністративних послуг щодо адміністративної послуги «Рішення про передачу у власність, надання у постійне користування та оренду земельних ділянок, що перебувають у державній та комунальній власності» з приводу земельних ділянок з кадастровими номерами 8000000000:63:275:0013 та 8000000000:63:275:0011.
За результатами розгляду заяви від 25 червня 2021 року Департамент земельних ресурсів підготував лист (дата 13 липня 2021 року), в якому було зазначено, що Департамент повернеться до опрацювання порушеного питання після усунення наступних зауважень:
додати копії документів, що посвідчують право на земельні ділянки або підтверджують сплату земельного податку, які є вихідними даними для проведення інвентаризації земель, відповідно до Порядку проведення інвентаризації земель, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 червня 2019 року № 476;
документально обґрунтувати наявність або відсутність червоних ліній вулиць (у разі наявності червоних ліній, нанести їх на графічні матеріали документації із землеустрою, відповідно до координат поворотних точок);
заявлена ініціатива не відповідає містобудівній документації за функціональним призначенням (земельна ділянка відносить до територій спецпризначення), у зв`язку з чим слід зазначити, що у разі невідповідності інформації, яка міститься в міській інформаційно-аналітичній системі забезпечення містобудівної діяльності «Містобудівний кадастр Києва» реальному стану використання земельної ділянки, пунктом 5 рішення Київської міської ради від 20 квітня 2017 року № 241/2463 «Про затвердження Порядку набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві» доручено Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації-) надавати зацікавленій особі (до подання клопотання (заяви) про набуття прав на земельну ділянку) перелік містобудівних обмежень у використанні земельної ділянки та інформацію щодо відповідності заявленої ініціативи містобудівній документації у формі листа у разі невідповідності інформації, яка міститься в міській інформаційно-аналітичній системі забезпечення містобудівної діяльності «Містобудівний кадастр Києва» реальному стану використання земельної ділянки. У цьому випадку при розгляді клопотання (заяви) про набуття прав на земельну ділянку перевага надається вказаному вище листу Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).
Після виправлення зауважень, 16 лютого 2023 року позивачі звернулись до Центру надання адміністративних послуг щодо адміністративної послуги «Рішення про передачу у власність, надання у постійне користування та оренду земельних ділянок, що перебувають у державній та комунальній власності» з приводу земельних ділянок з кадастровими номерами 8000000000:63:275:0013 та 8000000000:63:275:0011. Зокрема, до документів було додано лист до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо виправлення зауважень, які були викладені в листі Департаменту земельних ресурсів від 13 липня 2021 року № 05716-17041.
16 лютого 2023 року Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 27 лютого 2023 року було підготовлено проект рішення «Про передачу громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_1 земельних ділянок в оренду для експлуатації та обслуговування будівлі-складу, для експлуатації та обслуговування виробничих будівель і споруд на АДРЕСА_1 » та направлено для подальшого опрацювання. Вказаний проект рішення було опубліковано 28 лютого 2023 року на сайті Київської міської ради.
21 березня 2023 року позивачі звернулись до постійної комісії Київської міської ради з питань архітектури, містобудування та земельних відносин, на розгляді якої перебував проект рішення КМР № 08/231- 266/ПР від 27 лютого 2023 року «Про передачу громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_1 земельних ділянок в оренду для експлуатації та обслуговування будівлі-складу для експлуатації та обслуговування виробничих будівель і споруд на АДРЕСА_1 ».
18 травня 2023 року Київська міська рада прийняла рішення від 18 травня 2023 року № 6399/6440 «Про передачу громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_1 земельних ділянок в оренду для експлуатації та обслуговування будівлі-складу, для експлуатації та обслуговування виробничих будівель і споруд на АДРЕСА_1 », яке було опубліковано 02 червня 2023 року.
На адвокатський запит листом Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області від 26 жовтня 2023 року № 29-10-0.222-10100/2-2 повідомлено, що 02 травня 2023 року на підставі звернення ТОВ «Металобаза 2014» від 24 квітня 2023 року (від 25 квітня 2023 року № 28-2821/0/1-23), наказу Міністерства юстиції України від 27 червня 2022 року № 2654/5 та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 02 травня 2023 року № 330893859, державним кадастровим реєстратором створено заяву № ЗВ-8000023272023 про виправлення помилки, що виникла під час державної реєстрації земельної ділянки з порушенням вимог Порядку.
30 травня 2023 року Державним кадастровим реєстратором Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області скасована державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:63:275:0013, про що повідомлено заявника в порядку, визначеному пунктом 114 Порядку. Державний кадастровий реєстратор скасував державну реєстрацію земельної ділянки з підстав, що протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника.
Вважаючи вказані дії державного кадастрового реєстратора протиправними, позивачі звернулися із цим позовом до суду.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що позивачі протягом більш як одного року після відновлення роботи автоматизованої системи Державного земельного кадастру так і не зареєстрували речове право на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:63:275:0013 та не повідомили орган Держгеокадастру про причини не вчинення державної реєстрації речового права на земельну ділянку.
На думку суду, сам лише факт запровадження воєнного стану на території України не підтверджує того, що нездійснення державної реєстрації речового права на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:63:275:0013 відбулось не з вини заявників.
Суд погодився з доводами позивачів про те, що з 09 червня 2022 року виникли передбачені статтею 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» підстави для скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:63:275:0013 і у органу Держгеокадастру виник обов`язок вчинити відповідні дії по її скасуванню.
Судом апеляційної інстанції враховано доводи відповідачів про те, що норми Порядку № 1051 не передбачають механізму відновлення в автоматизованій системі Державного земельного кадастру державної реєстрації земельної ділянки, на яку скасований кадастровий номер та закрита Поземельна книга, не оперують таким поняттями як «підняття земельної ділянки з архівного шару Національної кадастрової системи України».
Також судом встановлено, що відповідно до відомостей Державного земельного кадастру частково у межах скасованої земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:63:275:0013, 16 червня 2023 року державним кадастровим реєстратором Відділу № 2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області Козар С.В. на підставі заяви ТОВ «Металобаза 2014» здійснено реєстрацію у Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:63:275:0029, площею 0,7142 га, яка розташована за адресою: м. Київ, Дарницький район, АДРЕСА_1 (літ 105-а).
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачі обрали неналежний спосіб захисту своїх прав, оскільки таке право не поновиться шляхом повторної реєстрацій земельної ділянки під належним їм нерухомим майном до скасування у встановленому законом порядку земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:63:275:0029.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ВІДЗИВУ
Скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій в порушення норм процесуального права розглянули справу в порядку спрощеного позовного провадження.
Наполягає на необхідності застосування норм частини десятої статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» з урахуванням правових висновків, що містяться в постанові Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року у справі № 809/1493/17, від 05 травня 2022 року у справі № 819/375/18, від 24 квітня 2019 року у справі № 826/4542/18.
Скаржник стверджує, що одним з обов`язкових кваліфікуючих елементів за такою правовою підставою скасування державної реєстрації (якщо протягом одного року з дня державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника) є вина заявника. Саме в аспекті належного встановлення судами наявності вини позивачів оскаржувані судові рішення не відповідають правовим висновкам, що містяться у зазначених постановах.
Акцентує увагу на тому, що на момент скасування державної реєстрації земельної ділянки (30 травня 2023 року) існувало рішення Київської міської ради від 18 травня 2023 року про передачу позивачам в оренду цієї земельної ділянки, яке було прийнято на підстав поданих документів.
Відповідач-1 у відзиві зазначає, що до Головного управління Держгеокадастру у м.Києві та Київській області надійшло звернення ТОВ «Металобаза 2014» від 24 квітня 2023 року стосовно скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:63:275:0013 у Державному земельному кадастрі у відповідності до положень частини десятої статті 24 Закону.
Акцентує увагу на тому, що підставою для розроблення документації із землеустрою на підставі якої зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:63:275:0013, стали, в тому числі, об`єкти нерухомого майна, державна реєстрація яких скасована наказом Міністерства юстиції України від 27 червня 2022 року № 2654/5, а саме: підземні резервуари №№ 1,2, а також про основне І-пов., літ 101, основне ІІ-пов., літ.101 металевий склад, оглядовий колодязь № 3, оглядовий колодязь № 4, прохідний канал № 5, ворота № 6, огорожа № 7.
Вважає, що суди попередніх інстанцій з урахуванням усіх обставин справи дійшли до обґрунтованого висновку про те, що звернення ТОВ «Металобаза 2014» із заявою про скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:63:275:0013 є правомірним, оскільки на зазначеній земельній ділянці знаходиться нерухоме майно заявника, яке безпідставно оформили на себе позивачі.
Стверджує, що чинним законодавством чітко визначено перелік відомостей, якими Державний кадастровий реєстратор керується під час скасування державної реєстрації земельної ділянки у разі коли протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване з вини заявника.
Наполягає на тому, що станом на момент розгляду звернення ТОВ «Металобаза 2014» від 24 квітня 2023 року про скасування реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:63:275:0013 на підставі положень пункту 114 Порядку № 1051 державним кадастровим реєстратором було встановлено, що на офіційному веб-порталі Київської міської ради було відсутнє рішення органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність; у Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості стосовно реєстрації речових прав на зазначену земельну ділянку за будь-якими фізичними та юридичними особами також були відсутні.
Третя особа вважає рішення судів попередніх інстанцій законними та обґрунтованими.

VI. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з такого.
За змістом 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Позиція Верховного Суду стосовно застосування цієї статті Основного Закону України сформована, зокрема у постановах від 22 квітня 2019 року у справі № 809/697/18, від 19 червня 2019 року у справі № 2340/3649/18, від 20 лютого 2020 року у справі № 0940/1534/18, від 08 вересня 2020 року у справі № 806/2983/17, від 17 вересня 2020 року у справі № 0240/2435/18-а, від 24 травня 2023 року у справі № 640/25350/21 та від 02 жовтня 2024 року у справі № 400/4760/21.
Відповідно до статті 3 Земельного кодексу України (далі також ЗК України) земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЗК України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.
За змістом частини першої статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.
Згідно частини першої статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.
Частиною другою статті 79-1 ЗК України роз`яснено, що формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів.
Частиною третьою статті 79-1 ЗК України передбачено, що сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. У частині четвертій статті 79-1 ЗК України визначено, що земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.
За змістом частини п`ятої статті 79-1 ЗК України формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.
Згідно частини тринадцятої цієї статті земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі:
поділу або об`єднання земельних ділянок;
скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації;
якщо речове право на земельну ділянку, зареєстровану в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», не було зареєстровано протягом року з вини заявника.
Процедура й підстави внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру врегульовані Законом від 7 липня 2011 року № 3613-VI «Про Державний земельний кадастр» (далі також Закон № 3613-VI) та Порядком № 1051.
Відповідно до положень статті 1 Закону № 3613-VI державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.
Статтею 9 Закону № 3613-VI встановлено, що державний кадастровий реєстратор зокрема, здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі. Державний кадастровий реєстратор має посвідчення Державного кадастрового реєстратора та власну печатку. Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій.
Отже, законодавство передбачає широкий обсяг повноважень та можливостей державний кадастрових реєстраторів, які входять до складу Держгеокадастру та його територіальних органів.
За змістом статті 10 Закону № 3613-VI об`єктами Державного земельного кадастру є: землі в межах державного кордону України; землі в межах території адміністративно-територіальних одиниць; обмеження у використанні земель; земельна ділянка.
Частиною п`ятою статті 5 Закону № 3613-VI встановлено, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону. 
Відповідно до частини першої статті 22 Закону № 3613-VI документи, які є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам:
текст документів має бути написаний розбірливо;
документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки, бути заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст;
документи мають відповідати законодавству.
Також відповідно до статті 24 Закону № 3613-VI підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є:
розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;
подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі;
невідповідність поданих документів вимогам законодавства;
знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.
Відповідно до частин першої, другої статті 24 Закону № 3613-VI державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.
Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
За приписами частини десятої статті 24 Закону № 3613-VI державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі:
поділу чи об`єднання земельних ділянок;
якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника;
ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.
Відповідно до частини четвертої статті 25 Закону № 3613-VI поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.
У статті 16 Закону № 3613-VI передбачено, що земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, внаслідок її державної реєстрації, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці. Інформація про скасовані кадастрові номери земельних ділянок зберігається у Державному земельному кадастрі постійно.
Вказаній нормі кореспондують положення пункту 114 Порядку № 1051.
Так, підпунктом 2 пункту 114 Порядку № 1051 передбачено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі коли протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване з вини заявника, - на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до зазначеного Реєстру.
Також за змістом пункту 114 Порядку № 1051 у разі скасування державної реєстрації з підстав, зазначених у підпунктах 2, 3 цього пункту, Державний кадастровий реєстратор у десятиденний строк повідомляє про це за формою згідно з додатком 23 особу, за заявою якої здійснено державну реєстрацію земельних ділянок, а в разі наявності зареєстрованих речових прав на неї - суб`єктів таких прав.
Відомості про земельну ділянку у разі скасування її державної реєстрації: набувають статусу архівних за рішенням Державного кадастрового реєстратора; відображаються на кадастровій карті в архівному шарі даних геоінформаційної системи; зберігаються в Державному земельному кадастрі постійно разом з відомостями про відповідного Державного кадастрового реєстратора, дату та час набуття статусу архівних такими відомостями.
Пунктом 57 Порядку № 1051 встановлено, що поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки у випадках, визначених пунктом 114 цього Порядку, та у разі виправлення помилки відповідно до пункту 156-2 цього Порядку.
Відтак, за змістом положень статті 79-1 ЗК України, частини десятої статті 24 Закону № 3613-VI та пункту 114 Порядку № 1051 скасування Державним кадастровим реєстратором державної реєстрації земельної ділянки здійснюється у разі якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника. Скасування державної реєстрації земельної ділянки з цієї підстави має на меті припинення існування земельної ділянки як об`єкту, речові права на який відсутні.
Тотожна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 лютого 2025 року у справі № 420/32580/23.
Верховний Суд у постанові від 06 жовтня 2022 року у справі № 260/2081/21 дійшов наступного висновку:
«Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що державна реєстрація земельної ділянки в Державному земельному кадастрі скасовується у разі, коли протягом одного року з дня здійснення такої реєстрації заявником не зареєстровано речове право на відповідну земельну ділянку з його вини.
Водночас, колегія суддів звертає увагу, що вина заявника як кваліфікаційна ознака для вчинення такої реєстраційної дії може бути як у формі дії, так і бездіяльності, тобто може передбачати активну чи пасивну поведінку особи».
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 826/4542/18, від 01 червня 2022 року у справі № 640/25083/19.
Так, судами попередніх інстанцій було встановлено, що державна реєстрація земельної ділянки за заявою позивачів була здійснена 08 червня 2021 року державним кадастровим реєстратором Відділу у Борщівському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, ним було здійснено державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:63:275:0013, площею 0,8463 га, яка розташована за адресою: м. Київ, Дарницький район, АДРЕСА_1. Цільове призначення - 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.
За інформацією, наявною в технічній документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, зокрема, у пояснювальній записці (копія документації із землеустрою наявна в матеріалах справи), на підставі якої здійснено державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:63:275:0013, на земельній ділянці на АДРЕСА_1 у Дарницькому районі м. Києва знаходиться об`єкт нерухомого майна - корпус № 101 (літ. 101), склад № 502 (літ. Ф), будівля-склад (літ. 117А (цифра), склад (літ. 105 (цифра) будівля- склад (літ. 109 (цифра)), будівля (літ. 112, літ. 11 ЗА), будівля-склад (літ. 116 (цифра)), які перебувають у спільній частковій приватній власності громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , на підставі договорів купівлі-продажу нерухомого майна від 23 лютого 2021 року, посвідчених Рижковим С.І., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 23.02.2021, що підтверджуються витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, зокрема, від 23.04.2021 №№ 254146040, 254145105, сформованими приватним нотаріусом Савенко І.В, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ.
Проте, на сформованій земельній ділянці з кадастровим номером 8000000000:63:275:0013 перебуває нерухоме майно (а саме: будівлі-складу (літера 105А), два пожежні резервуари 500 ОМЗ, що позначені на плані техпаспорту під літерами 101 А,Б, огорожа № 1, ворота №2, ворота №3, огорожа №4, ворота № 5, ворота №6, ворота №7, ворота №8, ворота №9, огорожа №10, вимощення 1, що розташовані на АДРЕСА_1 у Дарницькому районі міста Києва), яке належить на праві приватної власності ТОВ «Металобаза 2014».
У зв`язку із чим наказом Міністерства юстиції України від 27 червня 2022 року № 2654/5, зокрема, скасовано рішення від 23 квітня 2021 року № 57827807, прийняте приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Савенко Іриною Вікторівною.
Підставою для розроблення документації із землеустрою стали об`єкти нерухомого майна, державна реєстрація яких скасована наказом Міністерства юстиції України від 27 червня 2022 року № 2654/5, а саме: підземні резервуари № № 1, 2, а також про основне 1-пов., літ. 101, основне ІІ-пов., літ. 101, металевий склад, оглядовий колодязі, № 3, оглядовий колодязь № 4, прохідний канал № 5, ворота № 6, огорожа №7.
Наявність на сформованій земельній ділянці з кадастровим номером 8000000000:63:275:0013 нерухомого майна, яке на праві приватної власності належить ТОВ «Металобаза 2014», спонукало товариство звернутись до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області із заявою б/н від 24 квітня 2023 року щодо скасування реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:63:275:0013. 
У заяві ТОВ «Металобаза 2014» посилалось на частину тринадцяту статті 79-1 ЗК України, частину десяту статті 24 Закону України «Про державний земельний кадастр».
Як вбачається із повідомлення Державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області Стецюна Т.О., 30 травня 2023 року була скасована державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:63:275:0013, яка розташована: АДРЕСА_1, м. Київ, у зв`язку з тим, що протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника та на підставі даних про те, що протягом одного року Державному кадастровому реєстратору, органу державної реєстрації прав, не було надано відповідної інформації в порядку інформаційного обміну.
Із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:63:275:0013 була здійснена 08 червня 2021 року на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель комунальної власності громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 для експлуатації і обслуговування виробничих будівель і споруд на АДРЕСА_1 , однак, у встановлений законом річний строк реєстрації речового права на таку земельну ділянку здійснено не було та не повідомлено заявниками орган Держгеокадастру про відповідні причини.
Отже, як правильно зазначено судами попередніх інстанцій, починаючи з 09 червня 2022 року виникли передбачені статтею 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» підстави для скасування державної реєстрації земельної ділянки і у відповідача 1 виник обов`язок вчинити відповідні дії по її скасуванню.
Проте державний кадастровий реєстратор у визначений строк самостійно дій по перевірці інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до зазначеного Реєстру не вчиняв.
Лише 30 травня 2023 року на підставі звернення ТОВ «Металобаза 2014» від 24 квітня 2023 року (від 25 квітня 2023 року № 28-2821/0/1-23), наказу Міністерства юстиції України від 27 червня 2022 року № 2654/5 та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 02 травня 2023 року № 330893859 державним кадастровим реєстратором було скасовано державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:63:275:0013, яка розташована на АДРЕСА_1 Дарницького району м. Києва, у Державному земельному кадастрі.
Також судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до відомостей Державного земельного кадастру частково у межах скасованої земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:63:275:0013, 16 червня 2023 року державним кадастровим реєстратором Відділу № 2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області Козар С.В. на підставі заяви ТОВ «Металобаза 2014» здійснено реєстрацію у Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:63:275:0029, площею 0,7142 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (літ 105-а).
Проте, як встановлено судами попередніх інстанцій, 18 травня 2023 року Київська міська рада прийняла рішення № 6399/6440 про передачу громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_1 земельних ділянок в оренду для експлуатації та обслуговування будівлі-складу, для експлуатації та обслуговування виробничих будівель і споруд на АДРЕСА_1 .
Верховний Суд зауважує, що порядок передачі земельної ділянки здійснюється поетапно.
Своєю чергою, передача земельної ділянки в оренду відповідно до статті 124 ЗК України є завершальним етапом визначеної процедури.
Отже, державний кадастровий реєстратор скасував реєстрацію сформованої земельної ділянки № 8000000000:63:275:0013 без урахування тієї обставини, що 18 травня 2023 року Київською міською радою було прийнято рішення № 6399/6440 про передачу громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_1 земельних ділянок в оренду.
Отже, за наслідками оскаржуваних дій реєстратора, виникла ситуація, коли об`єкт оренди (земельна ділянка № 8000000000:63:275:0013) перестав існувати після прийняття уповноваженим суб`єктом рішення про передачу земельної ділянки.
Судами попередніх інстанцій не встановлювалися обставини щодо чинності рішення Київської міської ради від 18 травня 2023 року № 6399/6440 на час звернення позивачів до суду за захистом.
Колегія суддів зауважує, що під час розгляду судами попередніх інстанцій вказаної справи залишилося поза увагою питання можливості співіснування земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:63:275:0029 та рішення Київської міської ради від 18 травня 2023 року № 6399/6440 про передачу громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_1 земельних ділянок в оренду, серед яких земельної ділянки № 8000000000:63:275:0013.
Також судами попередніх інстанцій було встановлено, що підставою скасування державної реєстрації земельної ділянки № 8000000000:63:275:0013, серед іншого, був наказ Міністерства юстиції України від 27 червня 2022 року № 2654/5, яким, зокрема, скасовано рішення від 23 квітня 2021 року № 57827807.
Водночас третя особа, звертаючись до державного кадастрового реєстратора з заявою про скасування державної реєстрації земельної ділянки № 8000000000:63:275:0013 обґрунтовує своє право звернення наявністю на зазначеній земельній ділянці нерухомого майна, яке належить товариству на праві власності.
Не надаючи оцінку такій підставі, суди надали перевагу наявності майна у одного з фактичних землекористувачів над правом іншого землекористувача, який також наполягає на наявності нерухомого майно на цій земельній ділянці. Така оцінка мала бути надана в межах існуючих прав власності, які своєю чергою не є предметом спору у справі. 
Зазначеним підставам та обставинам судами попередніх інстанцій оцінка не надавалась.
Враховуючи зазначене, під час судового розгляду оцінка правомірності дій Держгеокадастру в межах спірних правовідносин мала включати не лише аналіз дотримання позивачами строку реєстрації речового право на земельну ділянку, зареєстровану в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», а й обставинам щодо прийняття міською радою рішення про передачу зазначеної земельної ділянку в оренду та усім підставам вчинення державним кадастром реєстратором оскаржуваних дій.
Щодо висновку суду апеляційної інстанції про обрання позивачами неналежного способу захисту, колегія суддів зазначає таке.
Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
За приписами статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист
Відповідно до частини другої статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. 
За змістом частини другої статті 39 Закону № 3613-VI рішення, дії або бездіяльність Державного кадастрового реєстратора можуть бути оскаржені:
до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин на території дії повноважень відповідного Державного кадастрового реєстратора, та до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;
до суду в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.
Отже, оскарження рішення, дій або бездіяльності державного кадастрового реєстратора до суду передбачено чинним законодавством, яке регулює спірні правовідносини. 
Водночас колегія суддів вважає необґрунтованим посилання відповідачів на те, що ані чинним законодавством, ані програмним забезпеченням ведення Державного земельного кадастру, не передбачено можливості поновлення державної реєстрації, поновлення відомостей про земельну ділянку у Державному земельному кадастрі, поновлення записів у поземельній книзі щодо земельних ділянок, реєстрація яких була скасована та які перенесені до архівного шару Державного земельного кадастру, позаяк будь-яка прогалина у нормативному механізмі не може бути перешкодою у можливості реалізації особою на відновлення її порушеного права.
За вимогами частини четвертої статті 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Відповідно до приписів статей 73, 74 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Суд наголошує, що принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі полягає насамперед в активній ролі суду при розгляді справи. В адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставин справи з метою ухвалення справедливого та об`єктивного рішення. Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору; з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а в разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази.
Разом з тим, відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Насамперед, законність рішення залежить від безумовної, точної відповідності його законам та іншим нормативно-правовим актам, що визначається перш за все правильною юридичною кваліфікацією взаємовідносин сторін та інших учасників справи.
Обґрунтованим рішення слід вважати тоді, коли суд повністю з`ясував обставини, що мають значення для справи.
Верховний Суд наголошує, що за критеріями обґрунтованості судове рішення має містити пояснення (мотиви), чому суд вважає ту чи іншу обставину доведеною або недоведеною, чому суд врахував одні докази, але не взяв до уваги інших доказів, чому обрав ту чи іншу норму права (закону), а також чому застосував чи не застосував встановлений нею той чи інший правовий наслідок. Кожен доречний і важливий аргумент особи, яка бере участь у справі, повинен бути проаналізований і одержати відповідь суду.
Статтями 244, 245 КАС України передбачено, що суд у рішенні має вирішити у чому числі (…) питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.
Проте суди попередніх інстанцій при прийнятті рішень, не виконали вимоги статей 244, 245 КАС України у зв`язку із чим рішення судів не відповідають вимогам статті 242 КАС України, та є передчасними.
Своєю чергою, суд касаційної інстанції в силу положень частини другої статті 341 КАС України позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
За такого правового регулювання, саме суди першої та апеляційної інстанцій мають повно, об`єктивно та всебічного з`ясувати обставини справи та надати належну правову оцінку кожному окремому доказу в їх сукупності, які містяться в матеріалах справи або витребовуються, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, з посиланням на це в мотивувальній частині свого рішення, враховуючи при цьому відповідні норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
За приписами статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
З огляду на викладене, Верховний Суд доходить висновку, що оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій не можуть вважатися обґрунтованими та законними, а тому підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд

У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 січня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2024 року у справі № 320/41551/23 скасувати.
Справу № 320/41551/23 направити на новий розгляд до Київського окружного адміністративного суду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду С.М. Чиркін
Я.О. Берназюк
В.М. Шарапа