УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2026 року
м. Київ
справа № 333/9575/25
провадження № 51-634ск26
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 07 січня 2026 року про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 листопада 2025 року та повернення апеляційної скарги,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 листопада 2025 року скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність керівника першого слідчого відділу 
(з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР у м. Мелітополі щодо невнесення відомостей до ЄРДР по заяві № 25-1 від 18 серпня 2025 року залишено 
без задоволення.
Не погодившись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, 
в якій порушив питання, у тому числі, про поновлення строку на його апеляційне оскарження. 
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 07 січня 2026 року ОСОБА_4 відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 листопада 2025 року та повернуто його апеляційну скаргу на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).
У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалу апеляційного суду скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. При цьому вказує на те, що він розробив скаргу у встановлений п`ятиденний строк на апеляційне оскарження зазначеного судового рішення, який обраховується з моменту його отримання, тобто до 08 грудня 2025 року, а 09 грудня 2025 року подорожував до канцелярії суду 
із готовою скаргою, а не розробляв її зміст, а тому суд мав би поновити йому пропущений строк на апеляційне оскарження, а не створювати штучні перешкоди 
у доступі до правосуддя.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі ОСОБА_4 , та копію оскарженого судового рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. 
Частиною 3 ст. 395 КПК визначено, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження 
для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. 
За правовою позицією об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеною в постанові від 27 травня 2019 року (справа № 461/1434/18), строк 
на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді обчислюється з дня її оголошення.
У випадку, коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали.
Як убачається з матеріалів провадження за касаційною скаргою, резолютивну частину оскарженої ухвалу слідчого судді було оголошено 04 листопада 2025 року, 
а з апеляційною скаргою ОСОБА_4 після отримання копії вказаного судового 
рішення 03 грудня 2025 року звернувся до суду 09 грудня 2025 року, тобто з пропуском п`ятиденного строку на апеляційне оскарження, що ним не заперечувалося, з огляду 
на його прохання про поновлення вказаного строку.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи 
не знайде підстав для його поновлення.
При цьому, ч. 1 ст. 117 КПК встановлено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо він пропущений із поважних причин. 
Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які об`єктивно є непереборними, 
не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення 
до суду у визначений законом строк.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 127/17092/18, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише 
в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. 
Так, про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.
Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі 
й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.
Як убачається із копії оскарженої ухвали, апеляційний суд, розглянувши клопотання 
ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження, дійшов висновку 
про відсутність підстав для поновлення цього строку.
Так, колегія суддів апеляційного суду щодо доводів ОСОБА_4 про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження зазначила, що посилання на отримання копії оскарженої ухвали слідчого судді 03 грудня 2025 року не пояснюють звернення ОСОБА_4 зі скаргою поза межами п`ятиденного строку на апеляційне оскарження, який обраховується з моменту отримання копії судового рішення.
Інших причин, крім того, що ОСОБА_4 отримав копію оскаржуваної ухвали 03 грудня 2025 року, які б були поважними для пропуску процесуального строку особою, яка подала апеляційну скаргу, не зазначено.
Таким чином, оскільки ОСОБА_4 не навів обставин, які б могли бути визнані поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 4 листопада 2025 року, апеляційний суд на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК відмовив йому у поновленні строку 
на апеляційне оскарження вищевказаного судового рішення та повернув апеляційну скаргу.
З таким рішенням суду апеляційної інстанції погоджується і колегія суддів касаційного суду. 
Крім цього, колегія суддів касаційного суду зауважує, що з огляду на вимоги п. 3 ч. 2 
ст. 395 КПК законодавець передбачив необхідність саме подання апеляційної скарги протягом визначеного строку, а не лише її розробку, на що посилається ОСОБА_4 
у своїй касаційній скарзі, як на підставу для визнання оскарженої ухвали апеляційного суду незаконною. Таким чином, доводи ОСОБА_4 не ґрунтуються на вимогах закону.
Обґрунтованих доводів на спростування висновків суду апеляційної інстанції щодо відсутності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження касаційна скарга ОСОБА_4 не містить.
Таким чином, оскільки з касаційної скарги ОСОБА_4 та оскарженої копії судового рішення не вбачається підстав для задоволення скарги, то згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК колегія суддів вважає, що у відкритті провадження за його касаційною скаргою слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 07 січня 2026 року про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 листопада 2025 року та повернення апеляційної скарги.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3