Ухвала

25 березня 2026 року
м. Київ
справа № 171/3142/23
провадження № 51 - 1099 ск 26
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вивчивши матеріали касаційної скарги захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 12 березня 2026 року,
установив:
Із Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 березня 2026 року призначено справу до розгляду та продовжено ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.
Не погоджуючись із цим рішенням захисник оскаржив його у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів (далі - Суд) дійшла висновку, що 
у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до ч. 2 ст. 392 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Нормами кримінального процесуального закону не передбачено оскарження ухвали про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, яка постановлена апеляційним судом.
Відповідно до ч. 2 ст. 424 КПК ухвали суду першої інстанції після їх перегляду 
в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.
Оскільки оскаржувана ухвала апеляційного суду не перешкоджає подальшому провадженню, вона не може бути предметом перегляду судом касаційної інстанції.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню у касаційному порядку.
При цьому відповідно до ч. 3 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції відмовляє 
у відкритті касаційного провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, без перевірки касаційної скарги на відповідність вимогам ст. 427цього Кодексу.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428, ст. 441 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою 
захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 12 березня 2026 року
Ухвала оскарженню не підлягає. 
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3