ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року 
м. Київ

cправа № 910/21935/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Багай Н. О. - головуючого, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

секретар судового засідання - Руда Г. В., 

за участю представників:

прокуратури - Колодяжної А. В., Константинової І. В., 
відповідача-1 - не з`явилися, 
відповідача-2 - не з`явилися,
відповідача-3 - Наїдка Л. В. (адвоката), 
відповідача-4 - не з`явилися, 

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес МС"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2025 (колегія суддів: Козир Т. П. - головуюча, Яценко О. В., Мальченко А. О.) у справі

за позовом керівника Київської місцевої прокуратури № 10

до: 1) Національної академії медичних наук України, 2) Державної установи "Інститут нейрохірургії ім. акад. А. П. Ромоданова Національної академії медичних наук України", 3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес МС", 4) Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Плаза"

про визнання недійсними постанови від 06.03.2007 № 5/3, договорів від 07.03.2007 № 01/03-Л та від 25.05.2007,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Керівник Київської місцевої прокуратури №10 (далі - Прокурор) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Національної академії медичних наук України, Державної установи "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Національної академії медичних наук України" (далі - ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Національної академії медичних наук України"), Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес МС" (далі - ТОВ "Експрес МС") та Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Плаза" (далі - ТОВ "Дніпро-Плаза"), в якій просив (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог):

- визнати недійсною постанову Президії Академії медичних наук України від 06.03.2007 № 5/3 "Про складання інвестиційного договору між Інститутом нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Академії медичних наук України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро Плаза" з питання будівництва житлового комплексу з вбудованими приміщеннями та підземними автостоянками на земельній ділянці по вул. Лермонтовська, 12 у Шевченківському районі м. Києва", якою дозволено Інституту нейрохірургії укласти договір інвестування від 07.03.2007 №01/03-Л;

- визнати недійсними договір інвестування у будівництво житлового комплексу з вбудованими приміщеннями та підземними автостоянками від 07.03.2007 № 01/03-Л на земельній ділянці на вул. Лермонтовській, 12 у Шевченківському районі м. Києва, укладений між Інститутом нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Академії медичних наук України та ТОВ "Дніпро-Плаза" (далі - договір інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л), та договір про заміну сторони у зобов`язанні, укладений 25.05.2007 між ТОВ "Дніпро-Плаза" та ТОВ "Експрес МС" (далі - договір про заміну сторони у зобов`язанні від 25.05.2007), додаткову угоду від 11.11.2011 № 1 до договору інвестування від 07.03.2007 № 01/03-3Л, укладену між ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Національної академії медичних наук України" та ТОВ "Експрес МС" .

1.2. Позовні вимоги Прокурора обґрунтовані тим, що ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Академії медичних наук України" була надана земельна ділянка площею 48 973 м2 у постійне користування для експлуатації та обслуговування будівель та споруд інституту. Прокурор зазначав, що внаслідок прийняття Президією Академії медичних наук України оспорюваної постанови та укладення і виконання оспорюваних договорів держава фактично втратить право на земельну ділянку. Прокурор зазначав, що оспорювані постанова Президії Академії медичних наук України та спірні договори порушують приписи чинного законодавства, оскільки інвестиційний результат отримає лише ТОВ "Експрес МС", натомість ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Академії медичних наук України" не отримує будь-якого доходу (частини) від створення об`єкта інвестиційної діяльності. Тобто, як зазначав Прокурор, для держави результат від зазначеної діяльності не досягається. 

Прокурор також стверджував, що за змістом договору інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Академії медичних наук України" передає право на забудову земельної ділянки в обмін на медичне обладнання, натомість не отримує в новозбудованому об`єкті будь-якої частини, а тому, на думку Прокурора, сторони фактично уклали договір міни. Крім того, як зазначав Прокурор, ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Академії медичних наук України", укладаючи спірний договір інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л, а Академія медичних наук України, приймаючи оспорювану постанову, фактично розпорядились правом постійного користування земельною ділянкою всупереч її цільовому призначенню та принципу розумності, без отримання частки в об`єкті інвестиційної діяльності. 

Обґрунтовуючи підстави для звернення із цим позовом, Прокурор посилався на відсутність органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, тому зазначав, що цей позов було пред`явлено ним самостійно. Прокурор також зазначав, що він не був стороною оспорюваних правочинів, а дізнався про обставини прийняття оспорюваної постанови Президії Академії медичних наук України та укладення спірних договорів лише у червні 2017 року під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12015100100012938. Тому, за твердженням Прокурора, причини пропуску позовної давності мають бути визнані судом поважними, оскільки порушене право підлягає захисту.

2. Короткий зміст судових рішень

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.06.2018 у справі № 910/21935/17 відмовлено повністю в задоволенні позовних вимог Прокурора.

2.2. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2019 у справі № 910/21935/17 скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2018 у частині відмови в задоволенні позову Прокурора до ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Національної академії медичних наук України", ТОВ "Експрес МС", ТОВ "Дніпро-Плаза". Позов Прокурора до ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Національної академії медичних наук України", ТОВ "Експрес МС", ТОВ "Дніпро-Плаза" задоволено. Визнано недійсним укладений між ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Академії медичних наук України" та ТОВ "Дніпро-Плаза" договір інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л та додаткову угоду від 11.11.2011 № 1 до цього договору. Визнано недійсним укладений між ТОВ "Експрес М" і ТОВ "Дніпро-Плаза" договір від 25.05.2007 про заміну сторони у зобов`язанні від 07.03.2007 №01/03-Л. Залишено без змін рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог Прокурора до Національної академії медичних наук України.

2.3. Постановою Верховного Суду від 22.05.2019 у справі № 910/21935/17 постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2019 та рішення господарського суду міста Києва від 12.06.2018 скасовано, а справу № 910/21935/17 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Верховний Суд, скасовуючи оскаржувані судові рішення, зазначив, що суди належним чином не перевірили наявність підстав для незазначення Прокурором органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах щодо розпорядження спірною земельною ділянкою. Верховний Суд також зазначив, що суди попередніх інстанцій не дослідили та не встановили, якій нормі права суперечив договір інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л на момент його укладення. Як виснував Верховний Суд, суди лише послалися на положення статей 84, 92 Земельного кодексу України, статті 293 Господарського кодексу України та статті 715 Цивільного кодексу України, проте не дослідили та не встановили, яку норму права порушено ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Академії медичних наук України" при укладенні спірного договору.

2.4. За результатами нового розгляду справи рішенням Господарського суду міста Києва від 21.11.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2020 у справі № 910/21935/17, у задоволенні позову Прокурора відмовлено повністю.

2.5. Постановою Верховного Суду від 01.10.2020 у справі № 910/21935/17 постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2019 у справі № 910/21935/17 скасовано, а справу № 910/21935/17 направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

2.6. Верховний Суд, скасовуючи судові рішення судів попередніх інстанцій та направляючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції, зазначив, що місцевий та апеляційний господарські суди дійшли необґрунтованих висновків про те, що спірний договір інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л за своєю правовою природою є інвестиційним та помилково застосували до правовідносин, які склалися між сторонами, норми Закону України "Про інвестиційну діяльність". 

Відтак Верховний Суд дійшов висновку, що суди попередніх інстанцій безпідставно залишили поза увагою доводи Прокурора про удаваність правочину, який вчинено сторонами при укладенні договору інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л . Суд касаційної інстанції виснував, що для правильного вирішення спору господарським судам попередніх інстанцій необхідно було здійснити належну правову кваліфікацію правовідносин, які склалися між сторонами у справі, виходячи зі змісту договірних зобов`язань, та застосувати відповідні норми права, дослідивши при цьому, чи суперечив спірний договір їх вимогам на момент укладення. Верховний Суд також зазначив, що суди попередніх інстанцій не врахували положень статей 1, 7 Закону України "Про інвестиційну діяльність", не надали оцінки відповідним положенням договору інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л, що призвело до неправильного застосування ними відповідних норм матеріального права.

2.7. Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.03.2021 (суддя Марченко О. В.) у справі № 910/21935/17 відмовлено в задоволенні позову Прокурора, здійснено розподіл витрат зі сплати судового збору.

2.8. Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову Прокурора, виходив із того, що за результатами виконання договору інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Академії медичних наук України" не отримує доходу (частини) від об`єкта будівництва, у створення якого ним здійснено "інвестиційний внесок", тобто інвестиційний результат отримає лише ТОВ "Експрес МС", проте згідно з вимогами чинного законодавства це не відповідає змісту інвестиційної діяльності. Тому суд першої інстанції дійшов висновку про те, що договір інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л за своєю правовою природою не є інвестиційним, відтак до правовідносин сторін не застосовуються положення Закону України "Про інвестиційну діяльність".

Суд першої інстанції встановив, що земельна ділянка з кадастровим номером 8000000000:91:116:0016, частина якої стосується договору інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л, перебуває в державній власності. Суд першої інстанції зазначив, що за змістом договору інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л спірна земельна ділянка на момент укладення цього договору не була відведена та оформлена. Крім того, суд зазначив, що ДУ "Інститут нейрохірургії ім. акад. А.П. Ромоданова Академії медичних наук України" зобов`язався передати земельну ділянку ТОВ "Експрес МС" під забудову лише після підписання відповідного договору оренди земельної ділянки або отримання державного акта. Відтак суд першої інстанції дійшов висновку, що сам факт укладення спірних договорів не призвів до розпорядження ДУ "Інститут нейрохірургії ім. акад. А.П. Ромоданова Академії медичних наук України" земельною ділянкою, яка належала йому на праві постійного користування, тому зазначив, що сторони не порушили положення земельного законодавства.

Суд першої інстанції також зазначив, що позивач не довів наявності правових підстав для визнання недійсним договору інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л, додаткової угоди від 07.03.2007 № 1 до нього, а також договору про заміну сторони у зобов`язанні від 25.05.2007, тому відмовив у задоволенні позову Прокурора в цій частині.

Суд першої інстанції також дійшов висновку про безпідставність позовних вимог Прокурора в частині визнання недійсною постанови Президії Академії медичних наук України, оскільки зазначив, що постанова вичерпала свою дію внаслідок її виконання. Тому суд першої інстанції виснував, що в задоволенні позову Прокурора в цій частині також слід відмовити.

Суд першої інстанції також зазначив, що на момент подання Прокурором цього позову земельна ділянка, частина якої стосується договору інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л, перебувала у власності держави в особі Київської міської державної адміністрації. Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що органом, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є саме Київська міська державна адміністрація.

Крім того, суд першої інстанції виснував, що, звертаючись із цим позовом до суду, Прокурор зазначав, що дізнався про обставини прийняття постанови Президії Академії медичних наук України та укладення оспорюваних правочинів лише в червні 2017 року під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №12015100100012938. Проте суд першої інстанції зазначив, що постанову Президії Академії медичних наук України прийнято 06.03.2007, а спірні правочини укладено 07.03.2007 та 25.05.2007. Суд першої інстанції дійшов висновку, що Прокурор саме із цих дат міг довідатися про порушення інтересів держави та в межах визначеного законом строку позовної давності звернутися до суду із цим позовом, проте позовну заяву подав 06.12.2017, тобто з пропуском такого строку.

2.9. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2025 у справі № 910/21935/17 скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 22.03.2021; позов Прокурора задоволено частково.

Визнано недійсним укладений між ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Академії медичних наук України" та ТОВ "Дніпро-Плаза" договір інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л та додаткову угоду від 11.11.2011 № 1 до цього договору, укладену між ДУ "Інститут нейрохірургії ім. акад. А.П. Ромоданова Національної академії медичних наук України" та ТОВ "Експрес МС".

Визнано недійсним укладений між ТОВ "Експрес МС" та ТОВ "Дніпро-Плаза" договір від 25.05.2007 про заміну сторони у зобов`язанні від 07.03.2007 № 01/03-Л. В іншій частині позову Прокурора відмовлено.

2.10. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції, визнав помилковим висновок суду першої інстанції про те, що органом, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є Київська міська державна адміністрація. При цьому суд апеляційної інстанції зазначив, що оскільки засновником, органом управління, органом, уповноваженим від імені держави володіти, користуватись, розпоряджатись (на праві господарського відання) майновим комплексом ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Національної академії медичних наук України" є Національна академія медичних наук України, яка контролює адміністративну, господарську і фінансову діяльність підвідомчих наукових установ, визначає порядок використання ними майна та коштів, тому саме Національна академія медичних наук України по суті реалізує управлінські функції щодо такого майна (майнових прав) та є органом, уповноваженим на представництво інтересів держави у спірних правовідносинах.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що Академія медичних наук України, приймаючи оспорювану постанову, фактично передала право забудови земельної ділянки комерційній структурі, натомість це суперечить меті та цілям діяльності як Академії медичних наук України, так і ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Академії медичних наук України". Відтак апеляційний господарський суд дійшов висновку, що постанова Президії Академії медичних наук України від 06.03.2007 № 5/3 є незаконною. Водночас суд апеляційної інстанції зазначив, що вимога про визнання недійсною зазначеної постанови Президії Академії медичних наук України, яка виконана на час звернення з позовом до суду шляхом укладення відповідного договору, є неефективним способом захисту прав держави, оскільки вказана постанова вичерпала свою дію виконанням. Тому суд апеляційної інстанції виснував, що ця позовна вимога Прокурора не підлягає задоволенню.

Суд апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги Прокурора про визнання недійсними договору інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л та додаткової угоди від 11.11.2011 № 1 до нього, а також договору про заміну сторони у зобов`язанні від 25.05.2007, зазначив, що аналіз умов договору інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л, характер зобов`язань сторін за цим договором, свідчать про те, що цей договір за своєю правовою природою не є інвестиційним договором у будівництві, оскільки за результатами його виконання ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Академії медичних наук України" не отримує доходу (частини) від об`єкта будівництва, у створення якого ним здійснено "інвестиційний внесок". Тобто інвестиційний результат отримає лише ТОВ "Експрес МС", що не відповідає змісту інвестиційної діяльності. За висновком апеляційного суду, договір інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л фактично є договором щодо права користування чужою земельною ділянкою для забудови. Водночас суд апеляційної інстанції зазначив, що 13.09.2007, тобто вже після укладення спірного договору, Київська міська державна адміністрація прийняла розпорядження № 1203, яким надала ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Академії медичних наук України" дозвіл на проектування та будівництво житлового комплексу з прибудинковими приміщеннями соціальної інфраструктури на вул. Лермонтовській, 12, у Шевченківському районі м. Києва. Тому суд апеляційної інстанції зазначив, що право на будівництво на земельній ділянці було надане власником саме ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Академії медичних наук України", а не ТОВ "Експрес МС" чи ТОВ "Дніпро-Плаза". 

Суд апеляційної інстанції встановив, що пунктом 4.13 договору інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л передбачено обов`язок ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Академії медичних наук України" передати відведену та оформлену земельну ділянку та/або будівельний майданчик за актом приймання-передачі іншій стороні під забудову в термін 5 діб із моменту підписання договору оренди земельної ділянки або отримання державного акта. Тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що виконання ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Академії медичних наук України" зазначеного обов`язку щодо передачі земельної ділянки під будівництво фактично припинить його право користування цією земельною ділянкою. Поряд із цим суд апеляційної інстанції зазначив, що спірна земельна ділянка має цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель закладів охорони здоров`я та соціальної допомоги, вид використання - для експлуатації та обслуговування будівель і споруд інституту. Матеріали справи не містять доказів зміни цільового призначення спірної земельної ділянки на "землі житлової та громадської забудови".

Відтак, за висновком суду апеляційної інстанції, Прокурор довів, що договір інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л укладено з порушенням статей 20, 92, 95 Земельного кодексу України, статті 413 Цивільного кодексу України. Прокурор також довів, що цей договір порушує інтереси держави як засновника та власника майнового комплексу національних академій галузевих наук, оскільки комерційному товариству передано право забудови земельної ділянки, яка повинна використовуватись виключно для забезпечення потреб ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Академії медичних наук України". При цьому суд апеляційної інстанції зазначив, що матеріали справи не містять доказів виконання сторонами договору інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л, однак згідно з листом ТОВ "Експрес МС" від 28.11.2016 № 28/11/1 вказане товариство має намір продовжити та прискорити виконання договору. Тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позовна вимога Прокурора про визнання вказаного договору недійсним є належним і ефективним способом захисту порушених прав держави. Відтак апеляційний господарський суд виснував, що договір інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л не відповідав вимогам чинного законодавства на момент його укладення, тому він підлягає визнанню недійсним, а позовна вимога Прокурора в цій частині підлягає задоволенню. Як зазначив суд апеляційної інстанції, позовні вимоги Прокурора про визнання недійсними договору про заміну сторони у зобов`язанні від 25.05.2007 та додаткової угоди від 11.01.2011 № 1 до договору інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л також підлягають задоволенню, оскільки ці вимоги є похідними від вимоги про визнання недійсним договору інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л. 

Розглядаючи заяву ТОВ "Експрес МС" про застосування позовної давності, суд апеляційної інстанції встановив, що згідно з витягом із досудового реєстру розслідувань кримінальне провадження №12015100100012938 внесено до Єдиного реєстру 29.10.2015. Тому суд апеляційної інстанції виснував, що Прокурор міг бути обізнаний про оспорювані правочини з дати внесення відповідних відомостей до досудового реєстру розслідувань, тобто з 29.10.2015. Відтак суд дійшов висновку, що при зверненні Прокурора 06.12.2017 із цим позовом до суду трирічний строк позовної давності Прокурором не був пропущений.

3. Короткий зміст касаційної скарги та заперечень на неї

3.1. Не погодившись із висновками апеляційного господарського суду, ТОВ "Експрес МС" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2025 у справі № 910/21935/17 скасувати повністю, залишити в силі рішення Господарського суду міста Києва від 22.03.2021 у справі № 910/21935/17.

3.2. ТОВ "Експрес МС", обґрунтовуючи доводи касаційної скарги зазначає про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. ТОВ "Експрес МС" посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, ТОВ "Експрес МС" посилається на неврахування судом апеляційної інстанції висновків щодо застосування статті 23 Закону України "Про прокуратуру", викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.06.2024 у справі № 925/1133/18. 

Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, скаржник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування пункту "в" частини 1 статті 80, частини 2 статті 84, пункту 1 частини 1 статті 90, статей 92, 95 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у їх взаємозв`язку із частинами 1, 10 статті 15 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" від 13.12.1991 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та статтями 4, 5 Закону України "Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). На думку скаржника, в цій справі визначальною є необхідність встановити, чи порушуються у спірних правовідносинах права та інтереси держави в особі Київської міської державної адміністрації як суб`єкта права власності на таку земельну ділянку та, відповідно, чи буде в такому випадку належним позивачем у цій справі саме Київська міська державна адміністрація, а не Прокурор як самостійний позивач.

3.3. Київська міська прокуратура у відзиві на касаційну скаргу просить касаційну скаргу ТОВ "Експрес МС" залишити без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2025 у справі № 910/21935/17 - без змін. Київська міська прокуратура посилається на необґрунтованість доводів касаційної скарги та зазначає про законність постанови суду апеляційної інстанції. 

3.4. Шевченківська окружна прокуратура міста Києва у відзиві на касаційну скаргу просить касаційну скаргу ТОВ "Експрес МС" залишити без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2025 у справі № 910/21935/17 залишити без змін. Шевченківська окружна прокуратура міста Києва зазначає про дотримання Прокурором вимог статті 23 Закону України "Про прокуратуру" під час звернення до суду із цим позовом. При цьому Шевченківська окружна прокуратура міста Києва посилається на висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 10.04.2024 у справі № 520/8065/19, щодо органу, уповноваженого на представництво інтересів держави у спірних правовідносинах. 

3.5. ТОВ "Експрес МС" у додаткових поясненнях у справі, поданих до Верховного Суду 21.01.2026, просить врахувати під час розгляду справи висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2025 у справі № 344/12305/18. 

3.6. Київська міська прокуратура у поясненнях, поданих до Верховного Суду 30.01.2026, зазначає, що при розгляді цієї справи № 910/21935/17 не повинні застосовуватися висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2025 у справі № 344/12305/18. За твердженням Київської міської прокуратури, правовідносини у справі № 910/21935/17 та у справі № 344/12305/18 лише у певній мірі є схожими, однак не є подібними. На думку Київської міської прокуратури, у справі № 344/12305/18 предметом спору є земельна ділянка сільськогосподарського призначення (тобто вільна від забудови), передана фізичній особі для ведення фермерського господарства. Предметом спору у справі № 910/21935/17, за твердженням Київської міської прокуратури, є визнання недійсним інвестиційного договору, за яким під забудову передано частину земельної ділянки, яка майже 100 років входить до майнового комплексу наукової та медичної установи, оскільки на ній розташоване численне нерухоме майно Інституту нейрохірургії ім. академіка А.П. Ромоданова Академії медичних наук України.

4. Обставини справи, встановлені судами 

4.1. Господарські суди попередніх інстанцій установили, що рішенням Київської міської ради від 29.11.2005 № 508/2969 вирішено затвердити проект відведення земельних ділянок ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Академії медичних наук України" для експлуатації та обслуговування будівель і споруд інституту на вул. Мануїльського, 32 у Шевченківському районі м. Києва та надати ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Академії медичних наук України" в постійне користування земельну ділянку площею 4,89 га для експлуатації та обслуговування будівель і споруд інституту на вул. Мануїльського, 32 у Шевченківському районі міста Києва, у зв`язку з передачею будівель і споруд на баланс ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Академії медичних наук України". 

4.2. У пункті 4.4 цього рішення зазначено, що в разі необхідності проведення реконструкції чи нового будівництва питання щодо оформлення дозвільної та проектно-кошторисної документації слід вирішувати в порядку, визначеному правилами забудови м. Києва.

4.3. На підставі рішення Київської міської ради від 29.11.2005 № 508/2969 ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Академії медичних наук України" 14.09.2005 видано Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 2882905 (вих.№01-9-00083), згідно з яким Інститут є постійним користувачем земельної ділянки площею 48 973 м2 у межах згідно з планом на вул. Мануїльського, 32 у Шевченківському районі міста Києва, цільове призначення (використання) земельної ділянки - для експлуатації та обслуговування будівель і споруд інституту.

4.4. 06.03.2007 Президія Академії медичних наук України прийняла постанову № 5/3 "Про складання інвестиційного договору між Інститутом нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Академії медичних наук України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро Плаза" з питання будівництва житлового комплексу з вбудованими приміщеннями та підземними автостоянками на земельній ділянці по вул. Лермонтовська, 12 у Шевченківському районі м. Києва". Згідно із цією постановою ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Академії медичних наук України" дозволено укласти інвестиційний договір щодо будівництва житлового комплексу із вбудованими приміщеннями та підземними автостоянками на земельній ділянці на вул. Лермонтовській, 12 у Шевченківському районі міста Києва. Умовою для укладення договору є вирішення інвестором питання щодо одержання права користування земельною ділянкою відповідно до Положення про порядок надання земельних ділянок у м. Києві. Відповідно до абзацу 2 цієї постанови від 06.03.2007 № 5/3 обов`язковим пунктом договору має бути зобов`язання ТОВ "Дніпро-Плаза" забезпечити закупівлю, поставку, монтаж, введення в експлуатацію та передачу у власність ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Академії медичних наук України" спірального рентгенівського томографа мультислайд не пізніше закінчення терміну будівництва житлового комплексу.

4.5. 07.03.2007 між ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Академії медичних наук України" як стороною-1 та ТОВ "Дніпро-Плаза" як стороною-2 укладено договір № 01/03-Л інвестування у будівництво житлового комплексу з вбудованими приміщеннями та підземними автостоянками на земельній ділянці на вул. Лермонтовській, 12 у Шевченківському районі міста Києва, за умовами якого:

- предметом договору інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л є інвестування у будівництво житлового будинку із вбудованими приміщеннями та підземними автостоянками на земельній ділянці на вул. Лермонтовській, 12 у Шевченківському районі міста Києва (пункт 1.1 цього договору);

- обсяг зобов`язань сторони-1, визначений у пункті 4.1 договору інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л, є інвестицією сторони-1 для виконання предмета договору інвестування № 01/03-Л (пункт 2.1 цього договору);

- сторона-1 як компенсацію за участь у будівництві за цим договору отримує у власність спіральний рентгенівський томограф мультислайд. Сторона-2 зобов`язана забезпечити закупівлю, поставку, монтаж, введення в експлуатацію та передачу у власність стороні-1 спірального рентгенівського томографа мультислайд не пізніше закінчення строку будівництва об`єкта, але не пізніше виконання стороною-2 вказаного в цьому пункті зобов`язання. Сторони мають право укласти додаткову угоду до цього договору з метою зміни зобов`язань сторони-2 (пункт 2.4 договору інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л);

- сторона-2 як компенсацію за участь у будівництві за договором інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л отримує у власність 100 % загальної площі об`єкта (пункт 2.5 договору інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л);

- сторона-1 зобов`язана, зокрема: забезпечити оформлення права користування земельною ділянкою під будівництво об`єкта шляхом надання всіх необхідних документів в органи місцевого самоврядування для вирішення цього питання відповідними органами місцевого самоврядування з наступним оформленням договору оренди земельної ділянки за рахунок сторони-2 або державного акта (підпункт 4.1.1 пункту 4.1 договору інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л); надавати та підписувати на вимогу сторони-2 будь-які документи, необхідні для виконання зобов`язань сторони-2 за цим договором, у тому числі документи, що підтверджують права на земельну ділянку та/або будівельний майданчик, довіреності, доручення та ін. (підпункт 4.1.2 пункту 4.1 договору інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л); передати відведену та оформлену земельну ділянку та/або будівельний майданчик за актом прийому-передачі стороні-2 під забудову у термін 5 діб з моменту підписання договору оренди земельної ділянки або отримання державного акта (підпункт 4.1.3 пункту 4.1 договору інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л); не перешкоджати стороні-2 здійснювати будівництво об`єкта (пункт 4.1.4 пункту 4.1 договору інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л); виконувати обов`язки землекористувача відповідно до вимог земельного законодавства України і нести за цими зобов`язаннями повну відповідальність за рахунок власних коштів (пункт 4.1.5 пункту 4.1 договору інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л);

- договір інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л набирає чинності з моменту його укладення та діє до дня його остаточного виконання сторонами (пункт 9.1 цього договору);

- сторона-2 має право передати свої права та обов`язки за цим договором будь-якій третій особі без погодження та без повідомлення сторони-1 на свій розсуд (пункт 9.7 договору інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л);

4.6. 25.05.2007 між ТОВ "Дніпро-Плаза", як стороною-2, та ТОВ "Експрес МС", як стороною-3, укладено договір про заміну сторони у зобов`язанні, за умовами якого:

- сторона-2 передає, а сторона-3 приймає на себе права та обов`язки сторони-2 за договором інвестування № 01/03-Л у повному обсязі. Сторона-3 є правонаступником усіх прав та обов`язків сторони-2 за договором інвестування № 01/03-Л (пункт 1.1 договору про заміну сторони у зобов`язанні від 25.05.2007);

- сторони погодили, що з моменту набрання чинності договором про заміну сторони у зобов`язанні від 25.05.2007 всі права та обов`язки за договором інвестування № 01/03-Л переходять до сторони-3 (пункт 1.2 договору про заміну сторони у зобов`язанні від 25.05.2007);

- сторони погодилися, що укладення цього договору про заміну сторони у зобов`язанні не тягне за собою жодних змін та умов договору, укладеного між ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Академії медичних наук України" та стороною-2, окрім тих, що пов`язані із заміною сторони-2 стороною-3 (пункт 2.1 договору про заміну сторони у зобов`язанні від 25.05.2007).

4.7. 13.09.2007 Київська міська державна адміністрація прийняла розпорядження № 1203, яким надала ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Академії медичних наук України" дозвіл на проектування та будівництво житлового комплексу із прибудинковими приміщеннями соціальної інфраструктури на вул. Лермонтовській, 12 у Шевченківському районі. Вирішено проектування та будівництво здійснити на земельній ділянці, яка надана згідно з рішенням Київської міської ради від 29.11.2005 № 508/2969 та право на користування якою посвідчено Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою від 14.09.2006. 

4.8. 11.11.2011 між ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Національної академії медичних наук України" як стороною-1 та ТОВ "Експрес-МС" як стороною-2 укладено додаткову угоду № 1 до договору інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л, якою у зв`язку із втратою потреби у закупівлі спірального рентгенівського томографа мультислайд викладено пункт 2.4 договору інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л у такій редакції:

"Сторона-1 у якості компенсації за участь у будівництві за цим Договором на підставі технічного завдання отримує у власність медичне обладнання, а саме: операційні нейрохірургічні мікроскопи в кількості 6 одиниць загальною вартістю не менше оціночної вартості земельної ділянки; сторона-2 зобов`язана забезпечити закупівлю, поставку, монтаж, введення в експлуатацію та передачу у власність стороні-1 медичного обладнання не пізніше закінчення строку будівництва об`єкту; сторона-1 не може вимагати оплати вказаної в даному пункті суми грошовими коштами".

4.9. Суди також зазначили, що за цією додатковою угодою підпункт 4.3.2 договору інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л викладено у такій редакції "Забезпечити на підставі технічного завдання закупівлю, поставку, монтаж, введення в експлуатацію та передачу у власність стороні-1 медичне обладнання загальною вартістю не менше оціночної вартості земельної ділянки".

4.10. Суди попередніх інстанцій зазначили, що інші пункти договору інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л, до яких не внесені зміни цією додатковою угодою 11.11.2011 № 1, залишаються в силі. У всьому іншому сторони керуються положеннями договору (пункт 3 додаткової угоди № 1).

4.11. ТОВ "Експрес МС" у листі від 28.11.2016 № 28/11/1 просило директора ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Національної академії медичних наук України" поновити та провести розробку відповідних документів щодо виділення необхідної для виконання договору земельної ділянки та повідомити про це ТОВ "Експрес МС", яке гарантує фінансування всіх пов`язаних з цим питань витрат. ТОВ "Експрес МС" також просило надати технічні характеристики та кількість необхідних інституту операційних нейрохірургічних мікроскопів.

4.12. Листом від 16.11.2016 № 1537 ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Національної академії медичних наук України" перенаправив вказаний лист президенту Академії як органу управління та просив дати правову оцінку наданим інвестором документам і повідомити, чи постанова Президії є чинною, чи можлива реалізація договору інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л і на яких умовах, оскільки у ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Національної академії медичних наук України" є нагальна потреба у придбанні за кошти інвестора дороговартісних операційних нейрохірургічних мікроскопів.

4.13. Листом від 06.01.2017 №5-8/15 в. о. президента Національної академії медичних наук повідомив ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Національної академії медичних наук України" про те, що дійсно Президією Академії медичних наук України було прийнято постанову від 06.03.2007 № 5/3р; питання щодо виконання умов договору має вирішуватися у встановленому порядку згідно із чинним законодавством України.

4.14. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 13.08.2019 (номер інформаційної довідки 177282095) власником земельної ділянки площею 4,8973 га із кадастровим номером 8000000000:91:116:0016 за адресою: м. Київ, вул. Майбороди Платона, земельна ділянка 32, частина якої стосується договору інвестування № 01/03-Л, є держава Україна в особі Київської міської державної адміністрації; цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель закладів охорони здоров`я та соціальної допомоги, вид використання - для експлуатації та обслуговування будівель і споруд інституту; вид іншого речового права - право постійного користування земельною ділянкою; правокористувач - ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Академії медичних наук України".

4.15. Згідно з рішенням Київської міської ради від 27.11.2008 № 644/644 "Про перейменування вулиці у Шевченківському районі міста Києва" вулиця Мануїльського (яка зазначена в Державному акті на право постійного користування земельною ділянкою від 14.09.2005 серії ЯЯ № 2882905) була перейменована на вулицю Платона Майбороди.

4.16. Листом від 14.06.2017 № 43-4902вих17 Київська місцева прокуратура № 10 звернулася до директора ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Національної академії медичних наук України" та зазначила, що у провадженні СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 12015100100012938, за яким прокуратурою здійснюється нагляд, і з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, виникла необхідність в отриманні інформації і документів. Тому Київська місцева прокуратура № 10 просила повідомити, чи укладались ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Національної академії медичних наук України" протягом 2007-2017 років договори про спільну діяльність (інвестування), предметом якого є використання майна (у тому числі земельних ділянок) ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Національної академії медичних наук України", та в разі укладення, надати завірені належним чином їх копії, а також проінформувати про стан виконання зазначених угод. 

4.17. У відповідь листом від 15.06.2017 № 726/01 ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Національної академії медичних наук України" надала Київській місцевій прокуратурі № 10 копії постанови Президії Академії медичних наук України, договору інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л, додаткової угоди від 11.11.2011 № 1, договору про заміну сторони у зобов`язанні від 25.05.2007, листа інвестора від 28.11.2016, листа до Національної академії медичних наук України від 16.12.2016, відповіді Національної академії медичних наук України від 06.01.2017.

4.18. Листом від 27.07.2017 Київська місцева прокуратура № 10 повідомила ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Національної академії медичних наук України" та Національну академію медичних наук про те, що спірний договір істотно порушує інтереси Інституту, протягом строку його дії з 2007 року виконання зобов`язань сторонами не розпочиналось, тому з метою недопущення нанесення збитків державній установі, розтрати ввіреного майна, слід вжити дієвих заходів для усунення виявлених порушень.

4.19. Листом від 31.07.2017 № 4-8/1584 Національна академія медичних наук України повідомила Київську місцеву прокуратуру № 10, що дала доручення директору ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Національної академії медичних наук України" надати інформацію щодо стану реалізації інвестиційного проекту, про результати розгляду отриманої інформації проінформує додатково.

4.20. Листом від 31.07.2017 № 902/01 ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Національної академії медичних наук України" повідомила Київську місцеву прокуратуру № 10 про те, що органом управління, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, є Національна академія медичних наук України, якою було прийнято постанову щодо укладення інвестиційного договору

4.21. Прокурор, посилаючись на порушення прав держави, звернувся самостійно з позовом про визнання недійсною постанови Президії Академії медичних наук України від 06.03.2007 № 5/3 "Про складання інвестиційного договору між Інститутом нейрохірургії ім. академіка А.П. Ромоданова Академії медичних наук України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро Плаза" з питання будівництва житлового комплексу з вбудованими приміщеннями та підземними автостоянками на земельній ділянці по вул. Лермонтовська, 12 у Шевченківському районі м. Києва", якою дозволено Інституту нейрохірургії укласти договір інвестування від 07.03.2007 №01/03-Л; про визнання недійсними договору інвестування від 07.03.2007 №01/03-Л, додаткової угоди від 11.11.2011 № 1 до нього, а також договору від 25.05.2007 про заміну сторони у зобов`язанні.

5. Розгляд касаційної скарги та позиція Верховного Суду 

5.1. Ухвалою Верховного Суду від 12.06.2025 у справі № 910/21935/17 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Експрес МС" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2025 у справі № 910/21935/17, розгляд справи призначено у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою Верховного Суду від 15.07.2025 у справі № 910/21935/17 зупинено касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Експрес МС" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2025 у справі № 910/21935/17 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 344/12305/18 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 12.01.2026 у справі № 910/21935/17 поновлено касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Експрес МС" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2025 у справі № 910/21935/17, розгляд справи призначено у відкритому судовому засіданні.

5.2. Згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. 

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Отже, Верховний Суд у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги, не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги.

5.3. Заслухавши суддю-доповідачку, пояснення представників учасників справи, дослідивши наведені в касаційній скарзі та відзивах доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд зазначає таке.

5.4. Предметом позову в цій справі є вимоги Прокурора про визнання недійсною постанови Президії Академії медичних наук України від 06.03.2007 № 5/3 "Про складання інвестиційного договору між Інститутом нейрохірургії ім. академіка А.П. Ромоданова Академії медичних наук України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро Плаза" з питання будівництва житлового комплексу з вбудованими приміщеннями та підземними автостоянками на земельній ділянці по вул. Лермонтовська, 12 у Шевченківському районі м. Києва", якою дозволено Інституту нейрохірургії укласти договір інвестування від 07.03.2007 №01/03-Л; про визнання недійсними договору інвестування від 07.03.2007 №01/03-Л, додаткової угоди від 11.11.2011 № 1 до нього, а також договору від 25.05.2007 про заміну сторони у зобов`язанні.

5.5. Позовні вимоги Прокурора обґрунтовані тим, що ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Академії медичних наук України" була надана земельна ділянка площею 48 973 м2 у постійне користування для експлуатації та обслуговування будівель та споруд інституту. Прокурор зазначав, що внаслідок прийняття Академією медичних наук України оспорюваної постанови та укладення і виконання оспорюваних договорів держава фактично втратить право на земельну ділянку. Прокурор також посилався на те, що оспорювані постанова Президії Академії медичних наук України та договори порушують положення чинного законодавства, оскільки інвестиційний результат отримає лише ТОВ "Експрес МС", натомість ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Академії медичних наук України" не отримує будь-якого доходу (частини) від створення об`єкта інвестиційної діяльності. 

Прокурор також стверджував, що за змістом договору інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Академії медичних наук України" передає право на забудову земельної ділянки в обмін на медичне обладнання, натомість не отримує в новозбудованому об`єкті будь-якої частини, а тому, на думку Прокурора, сторони фактично уклали договір міни. Крім того, як зазначав Прокурор, ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Академії медичних наук України", укладаючи спірний договір інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л та додатки до нього, а Академія медичних наук України, приймаючи оспорювану постанову, фактично розпорядилися правом постійного користування земельною ділянкою всупереч її цільовому призначенню та принципу розумності, без отримання частки в об`єкті інвестиційної діяльності. 

5.6. Обґрунтовуючи підстави звернення із цим позовом, Прокурор посилався на відсутність органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, тому зазначав, що цей позов було пред`явлено ним самостійно. 

5.7. Колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 1 статті 1 Господарського процесуального кодексу України (тут і далі - в редакції, чинній на момент подання позову Прокурора) підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності.

5.8. За змістом частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України господарський суд порушує справи за позовними заявами, зокрема, прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.

5.9. Згідно із частиною 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві. 

5.10. Відповідно до частин 1, 2 статті 29 Господарського процесуального кодексу України прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. З метою вступу у справу прокурор може подати апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд рішення Верховним Судом України, про перегляд рішення за нововиявленими обставинами або повідомити суд і взяти участь у розгляді справи, порушеної за позовом інших осіб. При цьому прокурор для представництва інтересів громадянина або держави в господарському суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво) повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами 2 або 3 статті 25 Закону України "Про прокуратуру". Невиконання прокурором вимог щодо надання господарському суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в господарському суді має наслідком повернення поданої ним позовної заяви (заяви, скарги) у порядку, встановленому статтею 63 цього Кодексу.

У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави, в якій зазначено про відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або про відсутність у такого органу повноважень щодо звернення до господарського суду, прокурор набуває статусу позивача. З метою вирішення питання щодо наявності підстав для ініціювання перегляду судових рішень у справі, розглянутій без участі прокурора, вступу в розгляд справи за позовом іншої особи прокурор має право знайомитися з матеріалами справи в суді, робити виписки з неї, отримувати копії документів, що знаходяться у справі.

5.11. У випадку, коли держава вступає в цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема цивільних, правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах. Подібні висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц, від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20, від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц.

5.12. У судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через її відповідний орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах Тобто під час розгляду справи в суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган. Подібні висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц, від 27.02.2019 у справі № 761/3884/18.

5.13. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина 2 статті 19 Конституції України).

5.14. Прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виняткових випадках і в порядку, що визначені законом (пункт 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України).

5.15. Правові засади організації і діяльності прокуратури України визначені у Законі України "Про прокуратуру" (тут і далі - в редакції, чинній на момент звернення Прокурора з позовом).

5.16. Відповідно до частини 3 статті 23 Законі України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті.

5.17. Згідно із частиною 4 статті 23 Законі України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

У разі відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право:

1) витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб`єктів, у порядку, визначеному законом;

2) отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення. Отримання пояснень від інших осіб можливе виключно за їхньою згодою.

5.18. Отже, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежно здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах. Подібний висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц, від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18. 

5.19. У справі, яка розглядається, Прокурор у позовній заяві зазначав, що укладення спірних угод та прийняття постанови порушує інтереси держави, оскільки державна установа не отримає доходу від інвестиційної діяльності в разі забудови земельної ділянки всупереч цільовому призначенню земельної ділянки та фактично втрачає право на неї. Тому Прокурор посилався на відсутність органу, уповноваженого діяти у спірних правовідносинах, та зазначав, що звернувся із цим позовом самостійно в інтересах держави. 

5.20. Суд першої інстанції, вирішуючи питання про те, хто є належним позивачем у цій справі та чи має Прокурор повноваження на звернення до суду з позовом в інтересах держави, виходив із того, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 13.08.2019 (номер інформаційної довідки 177282095) власником земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:91:116:0016, частина якої стосується договору інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л, є держава Україна в особі Київської міської державної адміністрації. Посилаючись на положення статей 2, 29 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент подання позовної заяви Прокурора), суд першої інстанції зазначив, що Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави. Оскільки на момент подання Прокурором цього позову земельна ділянка, частина якої стосується договору інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л, перебувала у власності держави в особі Київської міської державної адміністрації, суд першої інстанції дійшов висновку, що органом, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є саме Київська міська державна адміністрація. 

При цьому суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову Прокурора, зазначив також про непідтвердження Прокурором підстав для представництва інтересів держави в цій справі.

5.21. Натомість суд апеляційної інстанції визнав помилковим висновок суду першої інстанції про те, що органом, який уповноважений державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, є Київська міська державна адміністрація. Суд апеляційної інстанції зазначив, що засновником, органом управління, органом, уповноваженим від імені держави володіти, користуватись, розпоряджатись (на праві господарського відання) майновим комплексом ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Національної академії медичних наук України", є Національна академія медичних наук України, яка контролює адміністративну, господарську і фінансову діяльність підвідомчих наукових установ, визначає порядок використання ними майна та коштів (пункти 31, 42 Статуту Національної академії медичних наук). Тому суд зазначив що саме Національна академія медичних наук України по суті реалізує управлінські функції щодо такого майна (майнових прав) та, відповідно, є органом, уповноваженим на представництво інтересів держави у спірних правовідносинах. Як виснував суд апеляційної інстанції, орган, який уповноважений державою захищати її інтереси у цих правовідносинах, сам є учасником та порушником інтересів держави, тому набув процесуального статусу відповідача у справі, а Прокурор обґрунтовано звернувся із цим позовом як самостійний позивач, визначивши відповідачем у справі, зокрема, Національну академію медичних наук України.

Суд апеляційної інстанції частково задовольнив позов Прокурора, зокрема визнав недійсним укладений між ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Академії медичних наук України" та ТОВ "Дніпро-Плаза" договір інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л та додаткову угоду від 11.11.2011 № 1 до цього договору, укладену між ДУ "Інститут нейрохірургії ім. академіка А.П. Ромоданова Національної академії медичних наук України" та ТОВ "Експрес МС"; визнав недійсним укладений між ТОВ "Експрес МС" та ТОВ "Дніпро-Плаза" договір від 25.05.2007 про заміну сторони у зобов`язанні від 07.03.2007 № 01/03-Л.

5.22. Не погодившись із висновками суду апеляційної інстанції, ТОВ "Експрес МС" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою.

ТОВ "Експрес МС", обґрунтовуючи доводи касаційної скарги зазначає про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. ТОВ "Експрес МС" посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

5.23. Пунктами 1, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

5.24. Касаційна скарга з підстав, передбачених пунктом 1 частини 2 
статті 287 Господарського процесуального кодексу України, мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не врахував висновки щодо застосування статті 23 Закону України "Про прокуратуру", викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду Великої Палати Верховного Суду у постанові від 11.06.2024 у справі № 925/1133/18. 

Скаржник у касаційній скарзі зазначає, що в цій справі № 910/21935/17 Прокурор, обґрунтовуючи необхідність звернення до суду, посилався на відсутність органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, а тому звернувся з позовом до відповідачів в інтересах держави. На думку скаржника, така позиція Прокурора є хибною, оскільки у спірних правовідносинах наявний орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Київська міська державна адміністрація, і саме на неї законодавством покладено обов`язки реалізовувати функції держави як власника землі. Тому, за доводами скаржника, обов`язок здійснювати захист прав та інтересів держави у випадку порушення її прав та інтересів покладено у цих правовідносинах на Київську міську державну адміністрацію. За твердженням скаржника, апеляційний господарський суд проігнорував те, що власником земельної ділянки, частина якої стосується спірного договору, є держава Україна в особі Київської міської державної адміністрації, тому дійшов помилкових висновків про задоволення позову Прокурора.

5.25. Касаційна скарга з підстав, передбачених пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, мотивована відсутністю висновку Верховного Суду щодо застосування пункту "в" частини 1 статті 80, частини 2 статті 84, пункту 1 частини 1 статті 90, статті 92, статті 95 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у їх взаємозв`язку із частинами 1, 10 статті 15 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" від 13.12.1991 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та статтями 4, 5 Закону України "Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу" (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин). 

Так, на думку скаржника, в цій справі визначальною є необхідність встановити, чи порушуються у спірних правовідносинах права та інтереси держави в особі Київської міської державної адміністрації як суб`єкта права власності на таку земельну ділянку та, відповідно, чи буде в такому випадку належним позивачем у цій справі саме Київська міська державна адміністрація, а не Прокурор як самостійний позивач.

5.26. Розглянувши наведені скаржником доводи, колегія суддів установила, що в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.06.2024 у справі № 925/1133/18, на яку посилається скаржник, сформульовано такі висновки: 

"Узагальнюючи наведені у цій постанові висновки щодо застосування норм права, Велика Палата Верховного Суду висновує, що:

1) прокурор звертається до суду в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, якщо:

- орган є учасником спірних відносин і сам не порушує інтересів держави, але інший учасник порушує (або учасники порушують) такі інтереси;

- орган не є учасником спірних відносин, але наділений повноваженнями (компетенцією) здійснювати захист інтересів держави, якщо учасники спірних відносин порушують інтереси держави;

2) прокурор звертається до суду в інтересах держави як самостійний позивач, якщо:

- відсутній орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах;

- орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є учасником спірних відносин і сам порушує інтереси держави".

5.27. У справі, яка розглядається, спір виник щодо земельної ділянки, яка є об`єктом права державної власності, оскільки суд першої інстанції встановив, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 13.08.2019 (номер інформаційної довідки 177282095) власником земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:91:116:0016, частина якої стосується договору інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л, є держава Україна в особі Київської міської державної адміністрації. 

5.28. Водночас Прокурор звернувся до суду в інтересах держави як самостійний позивач, посилаючись на те, що відсутній орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. 

5.29. Колегія суддів відповідно до вимог частини 4 статті 300 Господарського процесуального кодексу України враховує висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2025 у справі № 344/12305/18, до закінчення розгляду якої зупинялося касаційне провадження у цій справі. 

5.30. Велика Палата Верховного Суду у справі № 344/12305/18 вирішувала питання, чи наділений прокурор повноваженнями на звернення до суду в інтересах держави в особі Національної академії наук України та галузевих академій наук у спорі, що виник із земельних правовідносин. 

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 10.12.2025 у справі № 344/12305/18 виснувала про те, що при вирішенні зазначеного питання передусім потрібно визначити особливості правового регулювання щодо об`єкта спору в контексті встановлення належного суб`єкта, який наділений відповідними правами щодо такої земельної ділянки. Враховуючи положення Закону України "Про управління об`єктами державної власності", а також Закону України "Про особливості правового режиму діяльності Національних академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу", Велика Палата Верховного Суду сформулювала такі висновки:

"118. Оскільки НАН України та галузеві академії наук наділені повноваженнями щодо управління об`єктами права державної власності, що належать до сфери їх управління, тобто на основі законодавства здійснюють управлінські функції, то прокурор має повноваження на представництво інтересів держави в особі НАН України та галузевих академій наук, що відповідає приписам частини третьої статті 23 Закону № 1697-VII, за винятком спорів щодо об`єктів власності Українського народу, що визначено частиною першою статті 13 Конституції України, від імені якого право власника здійснюють уповноважені державні органи в межах своєї компетенції.

119. Тому захист інтересів держави щодо земель державної власності здійснює відповідний уповноважений орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо реалізації прав держави як власника (розпорядника) земель державної власності.

120. НАН України та галузеві академії наук не є суб`єктами владних повноважень щодо земель державної власності, які передані їм у постійне користування".

5.31. З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що Національна академія медичних наук України не є суб`єктом владних повноважень щодо земель державної власності, тому помилковим є висновок суду апеляційної інстанції про те, що Національна академія медичних наук України є органом, уповноваженим на представництво інтересів держави у спірних правовідносинах. Відтак помилковим є і висновок суду апеляційної інстанції про те, що Прокурор обґрунтовано звернувся із цим позовом як самостійний позивач, визначивши відповідачем у справі Національну академію медичних наук України. 

5.32. Колегія суддів зазначає, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17, від 23.10.2018 у справі № 906/240/18, від 01.11.2018 у справі №910/18770/17.

5.33. Відповідно до частин 1, 2 статті 84 Земельного кодексу України (тут і далі - в редакції, чинній на момент звернення з позовом Прокурора) у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

5.34. Згідно із частиною 2 статті 90 Земельного кодексу України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

5.35. За встановленими у цій справі обставинами, Київська міська державна адміністрація є власником земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:91:116:0016, частина якої стосується договору інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л. Відтак Київська міська державна адміністрація, яка здійснює правомочності власника земельної ділянки, є уповноваженим органом на звернення до суду з позовом. Отже, Прокурор при зверненні з позовом не підтвердив підстав для представництва інтересів держави в цій справі, що було враховано судом першої інстанції. 

5.36. Тому висновки суду апеляційної інстанції щодо наявності у Прокурора підстав для звернення до суду в інтересах держави як самостійного позивача у цій справі суперечать висновку, викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.06.2024 у справі № 925/1133/18, на яку посилається скаржник, а також висновку, викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2025 у справі № 344/12305/18, до закінчення розгляду якої зупинялося касаційне провадження у цій справі.

5.37. Відтак доводи скаржника про те, що суд апеляційної інстанції не врахував висновки щодо застосування статті 23 Закону України "Про прокуратуру", викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.06.2024 у справі № 925/1133/18, підтвердилися. 

З урахуванням наведеного колегія суддів не може взяти до уваги доводи, наведені у відзивах Київської міської прокуратури, Шевченківської окружної прокуратури міста Києва на касаційну скаргу, а також у поясненнях Київської міської прокуратури у справі. 

5.38. З огляду на те, що Прокурор у цій справі безпідставно не зазначив орган (органи), уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, який набуває статусу позивача, тобто особи, в інтересах якої (яких) подано позов про захист порушеного права та/або охоронюваного законом інтересу, відтак не обґрунтував підстави для представництва інтересів держави у цій справі, а звернувся з позовом до суду як самостійний позивач, висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову Прокурора в цій частині є правильним, і саме із цих мотивів слід було відмовити в задоволенні позову Прокурора. 

5.39. Колегія суддів зазначає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов загалом правильних висновків про відмову в задоволенні позову Прокурора в частині визнання недійсним договору інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л, додаткової угоди від 11.11.2011 № 1 до цього договору, а також про визнання недійсним договору від 25.05.2007 про заміну сторони у зобов`язанні від 07.03.2007 № 01/03-Л, але частково з інших мотивів. Отже, у задоволенні позову Прокурора в частині визнання недійсним договору інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л, додаткової угоди від 11.11.2011 № 1 до цього договору, а також про визнання недійсним договору від 25.05.2007 про заміну сторони у зобов`язанні від 07.03.2007 № 01/03-Л слід відмовити у зв`язку з тим, що Прокурор не обґрунтував підстави для представництва інтересів держави у цій справі та звернувся з позовом до суду як самостійний позивач за наявності органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Водночас колегія суддів зазначає, що висновки суду першої інстанції про недоведення Прокурором наявності правових підстав для визнання недійсними договору інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л, додаткової угоди від 11.11.2011 № 1 до цього договору, а також договору від 25.05.2007 про заміну сторони у зобов`язанні від 07.03.2007 № 01/03-Л є передчасними, оскільки відсутність підстав для представництва Прокурором інтересів держави у цій справі є самостійною підставою для відмови у позові.

5.40. Оскільки суди попередніх інстанцій відмовили в задоволенні позову Прокурора в частині вимог про визнання недійсною постанови Президії Академії медичних наук України від 06.03.2007 № 5/3 "Про складання інвестиційного договору між Інститутом нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Академії медичних наук України та ТОВ "Дніпро Плаза" з питання будівництва житлового комплексу з вбудованими приміщеннями та підземними автостоянками на земельній ділянці по вул. Лермонтовська, 12 у Шевченківському районі м. Києва", проте з інших мотивів, тому судові рішення в цій частині слід залишити без змін, однак із мотивів, викладених у цій постанові, зокрема, у зв`язку з тим, що Прокурор не обґрунтував підстави для представництва інтересів держави у цій справі та звернувся з позовом до суду як самостійний позивач за наявності органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

5.41. Оскільки частково підтвердилися доводи касаційної скарги ТОВ "Експрес МС", передбачені пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, то касаційну скаргу ТОВ "Експрес МС" належить задовольнити частково, оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції - скасувати в частині задоволення позовних вимог Прокурора про визнання недійсним договору інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л, укладеного між Інститутом нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Академії медичних наук України та ТОВ "Дніпро-Плаза", і додаткової угоди від 11.11.2011 № 1 до цього договору, укладеної між ДУ "Інститут нейрохірургії ім. акад. А.П. Ромоданова Національної академії медичних наук України" та ТОВ "Експрес МС", та про визнання недійсним договору від 25.05.2007 про заміну сторони у зобов`язанні від 07.03.2007 № 01/03-Л, укладеного між ТОВ "Експрес МС" та ТОВ "Дніпро-Плаза", а також у частині розподілу судових витрат. В цій частині слід залишити в силі рішення місцевого господарського суду. В іншій частині постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2025 та рішення Господарського суду міста Києва від 22.03.2021 у справі № 910/21935/17 належить залишити без змін з мотивів, викладених у цій постанові. 

5.42. При цьому колегія суддів зазначає, що формування висновку щодо застосування пункту "в" частини 1 статті 80, частини 2 статті 84, пункту 1 частини 1 статті 90, статті 92, статті 95 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у їх взаємозв`язку із частинами 1, 10 статті 15 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" від 13.12.1991 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та статтями 4, 5 Закону України "Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу" (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) є передчасним, оскільки зазначені норми у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, підлягають застосуванню під час розгляду справи по суті позовних вимог Прокурора. Натомість у цій справі Прокурор звернувся з позовом до суду як самостійний позивач за наявності органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, що є самостійною підставою для відмови в позові. 

5.43. Верховний Суд також зазначає, що інші доводи ТОВ "Експрес МС", наведені в касаційній скарзі, не впливають на результат розгляду справи, оскільки Прокурор не обґрунтував підстави для представництва Прокурором інтересів держави у цій справі, відтак наведене є самостійною підставою для відмови в позові Прокурора.

6. Висновки Верховного Суду

6.1. Відповідно до частин 1- 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. 

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

6.2. Пунктом 3 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

6.3. Частинами 1, 4 статті 311 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

6.4. Пунктом 4 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.

6.5. Згідно зі статтею 312 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

6.6. Ураховуючи положення законодавства та встановлені судами фактичні обставини справи, колегія суддів зазначає, що касаційну скаргу ТОВ "Експрес МС" належить задовольнити частково, оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції - скасувати в частині задоволення позовних вимог Прокурора в інтересах держави про визнання недійсним договору інвестування від 07.03.2007 № 01/03-Л, додаткової угоди від 11.11.2011 № 1 до цього договору, про визнання недійсним договору від 25.05.2007 про заміну сторони у зобов`язанні від 07.03.2007 № 01/03-Л, а також у частині розподілу судових витрат; рішення господарського суду першої інстанції в цій частині - залишити в силі. В іншій частині постанову апеляційного господарського суду та рішення Господарського суду міста Києва від у справі № 910/21935/17 слід залишити без змін з мотивів, викладених у цій постанові. 

7. Судові витрати

Судовий збір за подання касаційної скарги відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України слід покласти на Київську обласну прокуратуру. 

Керуючись статтями 300, 308, 312, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес МС" задовольнити частково.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2025 у справі № 910/21935/17 скасувати в частині задоволення позовних вимог керівника Київської місцевої прокуратури № 10 про визнання недійсним договору інвестування у будівництво житлового комплексу з вбудованими приміщеннями та підземними автостоянками на земельній ділянці по вул. Лермонтовській, 12 у Шевченківському районі м. Києва від 07.03.2007 № 01/03-Л, укладеного між Інститутом нейрохірургії ім. академіка А. П. Ромоданова Академії медичних наук України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Плаза", і додаткової угоди від 11.11.2011 № 1 до цього договору, укладеної між Державною установою "Інститут нейрохірургії ім. акад. А.П. Ромоданова Національної академії медичних наук України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Експрес МС", та про визнання недійсним договору від 25.05.2007 про заміну сторони у зобов`язанні від 07.03.2007 № 01/03-Л, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Експрес МС" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Плаза", а також у частині розподілу судових витрат.

В цій частині залишити в силі рішення Господарського суду міста Києва від 22.03.2021 у справі № 910/21935/17. 

3. В іншій частині постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2025 та рішення Господарського суду міста Києва від 22.03.2021 у справі № 910/21935/17 залишити без змін з мотивів, викладених у цій постанові. 

4. Стягнути з Київської міської прокуратури на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес МС" 7680 (сім тисяч шістсот вісімдесят) грн 00 коп. витрат зі сплати судового збору за розгляд справи в суді касаційної інстанції.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Багай

Судді Т. Б. Дроботова 

Ю. Я. Чумак