УХВАЛА
13 березня 2026 року
м. Київ
справа № 2-70/96
провадження № 13-26 зво 26
Суддя Великої Палати Верховного Суду ОСОБА_1 перевірив заяву засудженого   ОСОБА_2 про перегляд ухвали Верховного Суду України від 03 грудня 1996 року за виключними обставинами і
встановив:
Вироком Херсонського обласного суду від 17 жовтня 1996 року ОСОБА_2 було засуджено за сукупністю злочинів, передбачених пунктом «е» статті 93, частиною другою статті 17 та частиною другою статті 122 Кримінального кодексу України 1960 року до покарання у виді смертної кари із конфіскацією усього належного йому майна. Ухвалою Верховного Суду України (далі - ВСУ) від 03 грудня 1996 року вказаний вирок залишено без змін. Постановою Херсонського обласного суду від 20 червня
2000 року засудженому ОСОБА_2 замінено смертну кару на довічне позбавлення волі. 
ОСОБА_2 звернувся до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (далі - Касаційний кримінальний суд) із заявою, в якій просить переглянути вказану вище ухвалу ВСУ за виключними обставинами, скасувати її та направити справу на новий розгляд.
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду ухвалою
від 10 березня 2026 року передала зазначену заяву ОСОБА_2 на розгляд Великої Палати Верховного Суду (далі - Велика Палата).
У своїй заяві засуджений порушує питання про перегляд ухвали ВСУ від 03 грудня
1996 року за виключними обставинами у порядку глави 34 чинного Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).
Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_2 як виключні обставини зазначає те, що розгляд справи щодо нього здійснювався ВСУ без його участі та без участі його захисника, а також те, що під час судового розгляду не було заслухано показань всіх свідків. Зауважує, що призначене йому покарання є несправедливим та таким, що не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його особі.
Перевіривши заяву ОСОБА_2 на відповідність вимогам статті 462 КПК України, вважаю, що її необхідно залишити без руху з таких підстав.
Главою 34 КПК України передбачено можливість перегляду судових рішень за двома різними процедурами, а саме - за нововиявленими обставинами та за виключними обставинами, які є окремими та відрізняються за підставами перегляду, строками перегляду та правилами визначення суду, який здійснює такий перегляд тощо.
Велика Палата вправі переглядати за нововиявленими обставинами, перелік яких містить частина друга статті 459 КПК України, лише власні рішення у випадках, якщо вона раніше розглянула справу і першою допустила помилку внаслідок незнання про існування цих обставин.
Відповідно до частини другої статті 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються:
- штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
- скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
- інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути. 
Також Велика Палата, у передбачених кримінальним процесуальним законом випадках, переглядає судові рішення за виключними обставинами. 
Так, відповідно до частини третьої статті 459 КПК України виключними обставинами визнаються: 
1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи; 
2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом; 
3) встановлення вини судді у вчиненні кримінального правопорушення або зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.
Відповідно до частини четвертої статті 459 КПК України обставини, передбачені пунктом 3 частини третьої цієї статті, повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили. Обставини, що стосуються зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, у разі неможливості ухвалення вироку можуть бути підтверджені постановою або ухвалою про закриття кримінального провадження, ухвалою про застосування примусових заходів медичного характеру.
Частиною п`ятою статті 33 КПК України передбачено, що кримінальне провадження за виключними обставинами здійснюється з підстав, визначених пунктами 1, 3 частини третьої статті 459 КПК України, судом, який ухвалив рішення, що переглядається, а з підстави, визначеної пунктом 2 частини третьої статті 459 цього Кодексу, - Великою Палатою.
Водночас відповідно до статті 462 КПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами повинна відповідати вимогам до її форми та змісту, встановленими частиною другою цієї статті.
Так, пункт 5 частини другої статті 462 КПК України містить вимогу про те, що у заяві про такий перегляд, серед іншого, зазначається обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин.
Однак ОСОБА_2 у поданій ним заяві не навів обґрунтування наявності таких обставин, які б слугували підставою для здійснення кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами. Натомість, засуджений лише зазначає про наявність порушень, які, на його думку, були допущенні ВСУ під час розгляду справи щодо нього.
Вказане вище також перешкоджає з?ясуванню питання додержання ОСОБА_2 вимог процесуального закону щодо строків звернення до суду з підстави перегляду судового рішення.
Відповідно до частини третьої статті 464 КПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, застосовуються правила частини третьої статті 429 КПК України.
Враховуючи викладене, недоліки заяви ОСОБА_3 позбавляють можливості вирішити питання про відкриття провадження, що є підставою для залишення його заяви без руху та надання строку для усунення допущених недоліків.
Керуючись статтями 429, 462, 464 КПК України, суддя
ухвалив:
Заяву  ОСОБА_2  залишити без руху, і встановити йому строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
Копію ухвали про залишення заяви без руху надіслати  ОСОБА_2 . 
У разі неусунення недоліків у вказаний строк заяву буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Великої Палати Верховного Суду ОСОБА_1