ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року 
м. Київ

справа № 380/29104/23
адміністративне провадження № К/990/32661/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Білак М.В., 
суддів: Радишевської О.Р., Уханенка С.А.
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу
за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції у Львівській області 
на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року (головуючий суддя - Мартинюк В.Я.) 
та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2024 року (головуючий суддя - Пліш М.А., судді: Курилець А.Р., Мікула О.І.)
у справі № 380/29104/23 
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Національної поліції у Львівській області 
про визнання протиправним та скасування наказу
I. РУХ СПРАВИ
1. У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ начальника Львівського районного управління поліції №2 ГУ НП у Львівській області від 28 листопада 2023 року № 1232 «Про застосування дисциплінарного стягнення стосовно окремих працівників відділу поліції № 3 Львівського РУП №2 ГУ НП у Львівській області», яким застосовано стягнення у вигляді догани.
2. На обґрунтування позову позивач зазначив, що перебував на лікарняному у період проведення службового розслідування, про що було відомо дисциплінарній комісії, і це унеможливило надання ним пояснень. Матеріали службового розслідування не містять підтвердження повідомлення про необхідність прибуття до Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі - ГУ НП в Львівській області) для написання пояснень в межах проведення службового розслідування. Уважає що при проведенні службового розслідування не було встановлено порушення службової дисципліни, а тому відсутні підстави для застосування дисциплінарного стягнення. Характер та тяжкість проступку, вказаного у висновку службового розслідування, не відповідає тяжкості застосованого дисциплінарного стягнення.
3. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2024 року, позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано наказ Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області № 1232 від 28 листопада 2023 року «Про застосування дисциплінарного стягнення стосовно окремих працівників відділу поліції №3 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області», яким до ОСОБА_1 застосовано стягнення у вигляді догани.
4. Не погоджуючись із рішенням судів попередніх інстанцій, відповідач звернувся із касаційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог. 
5. Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21 серпня 2024 року для розгляду справи № 380/29104/23 (провадження №К/990/32661/24) визначено колегію суддів у складі: Білак М.В. (головуючої судді), суддів Мартинюк Н.М., Губської О.А. 
6. Ухвалою Верховного Суду від 31 жовтня 2024 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, а ухвалою від 27 березня 2026 року справу призначено до розгляду в письмовому провадженні з 31 березня 2026 року.
7. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 березня 2026 року, який здійснено на підставі розпорядження заступника керівника Апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 27 березня 2026 року №363/0/78-26 (на підставі службової записки судді-доповідача Білак М.В. від 27 березня 2026 року №11411/26 щодо настання обставин, які унеможливлюють розгляд судових справ, у зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду суддів Губської О.А. та Мартинюк Н.М., які входить до складу постійної колегії суддів, з метою дотримання строків розгляду справ) для розгляду справи №380/29104/23 (провадження №К/990/32661/24) здійснено заміну суддів Губської О.А. та Мартинюк Н.М. на суддів Радишевську О.Р. та Уханенка С.А.
II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
8. 25 жовтня 2023 року до Львівського районного управління поліції №2 з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, надійшов лист про те, що у провадженні першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) ТУ ДБР у місті Львові перебувають матеріали досудового розслідування №62023140110000168 від 05 травня 2023 року за частиною першою статті 366 Кримінального кодексу України (далі - КК України) за заявою ОСОБА_2 щодо службового підроблення старшим дільничним офіцером поліції відділу поліції №3 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_1., який щодо ОСОБА_2 склав протокол серії ВАБ №690606 від 31 жовтня 2021 року про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). Відповідно до висновків проведеної у кримінальному провадженні почеркознавчої експертизи підписи від імені ОСОБА_2 у протоколі про адміністративне правопорушення виконано не ним, а іншою особою.
9. Наказом начальника Львівського районного управління поліції №2 ГУ НП у Львівській області від 31 жовтня 2023 року №1130 призначено за вказаним фактом службове розслідування у формі письмового провадження. 
10. 24 листопада 2023 року т.в.о. начальника Львівського районного управління поліції №2 ГУ НП у Львівській області затверджено висновок службового розслідування з приводу можливих неправомірних дій старшого дільничного офіцера сектору превенції відділу поліції №3 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 (за листом ТУ ДБР розташованого у місті Львові). 
11. За порушення службової дисципліни, основних обов`язків поліцейського, вимог пункту 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію України», вимог частини п`ятої статті 15 розділу ІІІ Дисциплінарного статуту Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут) та пункту 7 розділу IV наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України», п.1.1 наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 27 квітня 2023 року №1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», керуючись пунктом 2 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту, до позивача рекомендовано застосувати дисциплінарне стягнення - догану.
12. Наказом начальника Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області від 28 листопада 2023 року №1232 до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення - догану. 
У цьому наказі зазначено, що проведеним службовим розслідуванням та з урахуванням зібраних матеріалів, згідно з висновком від 24 листопада 2023 року, дисциплінарною комісією у службовому розслідуванні встановити наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 порушень службової дисципліни під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 164 КУпАП, щодо ОСОБА_2 не було можливим у зв`язку з його відмовою надати будь-які пояснення в межах проведення даного службового розслідування.
13. Не погоджуючись із наказом про застосування дисциплінарного стягнення, позивач звернувся до суду з цим позовом.
III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
14. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку щодо протиправності спірного наказу, оскільки відповідачем було порушено встановлену чинним законодавством процедуру застосування дисциплінарного стягнення, не взято до уваги факт перебування позивача на документально підтвердженому лікарняному. 
15. Також суди не погодилися з твердженнями відповідача, що він надіслав позивачу запрошення з проханням прибути на засідання дисциплінарної комісії на месенджери WhatsApp та Телеграм, на його електронну адресу, на, як наслідок, належним чином повідомив його про ці засідання. Статтею 15 Статуту не передбачено інших варіантів повідомлення поліцейського щодо його участі в засіданні комісії, аніж шляхом надіслання рекомендованого листа з повідомленням, не передбачено. 
V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
16. Касаційне провадження за скаргою ГУ НП в Львівській області відкрито на підстав пункту 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
17. Касатор зазначає про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій положень статті 18 та 19 Закону України «Про Національну поліцію», а також статті 11, 15, 27 Дисциплінарного статуту з посиланням на постанови Верховного Суду від 08 лютого 2024 року у справі № 640/8784/21 та від 03 квітня 2024 року у справі № 420/9503/22. 
18. Представник позивача подав відзив на касаційну скаргу, в якому просив оскаржувані судові рішення залишити без змін.
VI. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
19. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, вважає за необхідне зазначити таке.
20. Як установлено судами попередніх інстанцій за наслідками проведеного службового розслідування до позивача застосовано дисциплінарне стягнення (догану) у зв`язку з ненаданням пояснень, які стосуються інциденту, повідомленого у листі Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, що не заперечувалося сторонами. 
21. Проте при цьому суди не звернули увагу на лист Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, отриманий ГУ НП у Львівській області 23 жовтня 2023 року, у якому повідомлено, що зазначені у ньому обставини (перебування матеріалів досудового розслідування за частиною першою статті 366 КК України за заявою ОСОБА_2 щодо службового підроблення старшого дільничного офіцера поліції ОСОБА_1 ) відповідно до Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України є приводом для призначення службового розслідування. Відповідна інформація направлена для проведення службового розслідування за указаними фактами та вжиття заходів реагування відповідно до компетенції.
22. Реагуючи на обставини, вказані у листі Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, начальник Львівського районного управління поліції №2 наказом від 31 жовтня 2023 року призначив службове розслідування. 
23. Службове розслідування, відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту, - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. 
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
24. Згідно з частинами першою та п`ятою статті 15 Дисциплінарного статуту передбачено, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.
Кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.
25. Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначено Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 (далі - Порядок № 893).
26. Пунктом 1 розділу V вказаного Порядку визначено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
27. Відповідно до пункту 4 розділу V Порядку № 893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
28. Проте суди першої та апеляційної інстанцій не встановили та не перевірили чи було дисциплінарною комісією встановлено наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку; чи з`ясовано всі обставини вчинення дисциплінарного проступку ОСОБА_1 , тобто чи була досягнута мета призначеного 31 жовтня 2023 року службового розслідування за обставинами, повідомленими у листі Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові.
29. У розвиток зазначеного Верховний Суд звертає увагу також на висновок службового розслідування, затверджений 24 листопада 2023 року, відповідно до якого, з урахуванням зібраних матеріалів дисциплінарною комісією у службовому розслідуванні встановити наявність чи відсутність у діях старшого дільничного офіцера поліції ОСОБА_1 порушень службової дисципліни під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КУпАП щодо ОСОБА_2 , не представилося можливим у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 надати будь-які пояснення в межах проведення цього службового розслідування.
Указані відмови від надання пояснень свідчать про порушення ОСОБА_1 вимог частини п`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту та пункту 7 розділу 4 Порядку №893, а тому були підставою для застосування оскаржуваним наказом від 28 листопада 2023 року №1232 дисциплінарного стягнення - догани. 
Установити інших осіб, які відповідно до висновків проведеної у межах кримінального провадження №6202023140110000168 від 05 травня 2023 року почеркознавчої експертизи, ймовірно здійснили підробку підписів ОСОБА_2 у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 690606 від 31 жовтня 2021 року, дисциплінарною комісією не вдалося, при цьому дослідити цей факт можливо органами досудового розслідування шляхом проведення слідчих дій в межах кримінального провадження. 
Подальше проведення службового розслідування завершено.
30. За наслідками проведеного службового розслідування відповідачем 28 листопада 2023 року застосовано до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення, підстави якого пов`язані з відмовою від надання пояснень, чим порушено вимоги частини п`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту та пункту 7 розділу IV Порядку № 893. 
31. Частинами першою-третьою статті 18 Дисциплінарного статуту визначено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право, зокрема: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; користуватися правничою допомогою.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.
32. Права поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, також визначено пунктом 2 розділу IV Порядку № 893, одним із яких є право надавати пояснення. 
33. Водночас пункт 3 розділу IV цього Порядку визначає право поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, відмовитися від надання пояснень.
34. Пунктом 7 розділу IV Порядку № 893 визначено, що кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.
35. Проте суди не перевірили фактичні підстави притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та їх обґрунтованість. 
36. У випадку розгляду справи дисциплінарною комісією у формі письмового провадження, відповідно до вимог пункту 7 розділу V Порядку № 893, порядок збирання та перевірки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського здійснюються, зазвичай, шляхом:
одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб;
одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи;
отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.
У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.
37. Суди попередніх інстанцій констатували неналежне повідомлення ОСОБА_1 про участь в засіданні дисциплінарної комісії, ураховуючи його відсутність на службі, оскільки запрошення з проханням прибути на засідання дисциплінарної комісії було надіслано на месенджери WhatsApp, Телеграм, а також на електронну адресу позивача, а не рекомендованим листом з повідомленням.
38. Такий висновок судами зроблено на підставі положень частин одинадцятої та дванадцятої статті 15 Дисциплінарного статуту, відповідно до яких у разі відсутності поліцейського на службі дисциплінарна комісія викликає його для участі в засіданні комісії. Виклик надсилається рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі. Виклик надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше двох діб для прибуття на засідання дисциплінарної комісії.
Фактом, що підтверджує отримання або неотримання поліцейським виклику, є отримання органом, що проводить службове розслідування, поштового повідомлення про вручення або про відмову від отримання такого виклику чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.
39. Суди звернули увагу на те, що стаття 15 Дисциплінарного статуту чітко визначає порядок виклику поліцейського для участі у засіданні дисциплінарної комісії у разі відсутності його на службі. Жодних інших варіантів виклику поліцейського для його участі у засіданні, окрім як не шляхом надіслання рекомендованого листа з повідомленням, Дисциплінарним статутом не передбачено.
40. Проте суди не звернули увагу та не надали належної оцінки питанню порядку виклику поліцейського з урахуванням того, що порядок відібрання пояснень під час проведення службового розслідування у період дії воєнного стану врегульовано статтею 27 Дисциплінарного статуту.
41. Так, під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.
У разі відсутності поліцейського на службі уповноважена особа зобов`язана викликати його для надання пояснень. Виклик здійснюється шляхом його безпосереднього вручення поліцейському або надсилання поштовим зв`язком чи з використанням електронної комунікації.
Надсилання виклику з використанням електронної комунікації здійснюється виключно на адресу електронної пошти поліцейського чи за іншими контактними даними, які зазначені в його особовій справі або які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.
Виклик надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше однієї доби для прибуття за вказаною у виклику адресою.
Виклик, надісланий з використанням електронної комунікації, вважається таким, що отриманий поліцейським, на другий день з дня його відправлення.
42. У касаційній скарзі наголошено, що з метою проведення письмового опитування у службовому розслідуванні дисциплінарна комісія надсилала ОСОБА_1 запрошення з проханням прибути 20 листопада 2023 року на 10:00 год (№21456/40/04/06-23 від 17 листопада 2023 року), 21 листопада 2023 року на 10:00 год (№21457/40/04/06-23 від 17 листопада 2023 року) та 22 листопада 2023 року на 10:00 год (№21458/40/04/06-23) до Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області. Такі повідомлення надсилалися на месенджери WhatsApp та Телеграм, які є в користуванні позивача за мобільним номером телефону, а також на електронну пошту, повідомлену у розписці від 09 травня 2022 року за його особистим підписом. 
Натомість на такі виклики ОСОБА_1 не з`явився, про що відповідачем складено акти про відмову надати пояснення без зазначення причин такої відмови.
43. Також відповідач у касаційній скарзі звернув увагу на те, що юридичні наслідки реалізації поліцейським права надати пояснення у ході службового розслідування у кожному конкретному випадку знаходиться у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку із власною поведінкою поліцейського під час службового розслідування за критерієм сумлінності, добросовісності та доброчесності, демонстрації прагнення до відкритості, а також із існуванням істотних, вагомих та суттєвих аргументів, їх змістом та суттю.
Відсутність у поліцейського згаданих аргументів у поєднанні із дотриманням дисциплінарною комісією вимоги стосовно повноти, всебічності та достовірності з`ясування обставин об`єктивної дійсності, викладення у тексті висновку службового розслідування усіх юридично значимих факторів свідчить про відсутність порушеного права в аспекті застосування дисциплінарного покарання (заходів дисциплінарного впливу) за реально вчинений дисциплінарний проступок. 
44. Отже, враховуючи приписи статті 27 Дисциплінарного статуту, висновок судів попередніх інстанцій про неналежне повідомлення позивача про участь в засіданні дисциплінарної комісії шляхом надсилання запрошення на месенджери та електронну пошту, є помилковим. 
45. Також є помилковий висновок судів про проведення комісією засідання, на яке позивачу не було надіслано належним чином запрошення, оскільки позивача просили з`явитися до Львівського районного управління поліції № 2 для надання письмових пояснень, а не на засідання дисциплінарної комісії, а службове розслідування призначено у письмовому провадженні, проведення якого відбувається за іншою процедурою. 
46. Статтею 16 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. 
У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.
До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці.
47. Відповідно до пункту 3 розділу V Порядку № 893 у разі перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці, що підтверджено документально, час відсутності його на службі не зараховується до строку проведення службового розслідування, про що видається наказ про відсутність на службі за вагомих обставин за підписом особи, яка призначила службове розслідування.
48. На обґрунтування касаційної скарги відповідач указував на неврахування судами попередніх інстанцій при вирішення спірних правовідносин правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 08 лютого 2024 року у справі № 640/8784/21. Так, Верховний Суд виснував що позивач до НП України не звертався з клопотанням про продовження строків службового розслідування у зв`язку з перебуванням на лікарняному, а у відповідача, водночас, були відсутні підстави для продовження таких строків з власної ініціативи. Позивач мав усвідомлювати, що службове розслідування буде закінчене до моменту завершення терміну його непрацездатності, а тому повинен був вживати заходи щодо сприяння проведенню службового розслідування, зокрема надати пояснення щодо обставин, які досліджуються. 
49. Проте суди першої та апеляційної інстанцій не з`ясували чи був належним чином повідомлений відповідач (а саме члени дисциплінарної комісії) про перебування ОСОБА_1 в стані тимчасової непрацездатності, але при цьому суди дійшли висновку, що період його перебування на лікарняному не повинен зараховуватися до загального строку проведення службового розслідування.
50. Суди попередніх інстанцій не з`ясували чи звертався ОСОБА_1 до відповідача з відповідними клопотаннями, чи виконав обов`язок щодо сприяння проведенню службового розслідування, чи повідомляв про своє перебування на лікарняному. 
51. Викладене в сукупності дає підстави для висновку про недотримання судами першої та апеляційної інстанцій принципу офіційного з`ясування всіх обставин справи під час дослідження зібраних у справі доказів, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
52. Таким чином, Суд установив, що суди попередніх інстанцій допустили поверхневий підхід до встановлення обставин справи, а тому не може визнати законними і обґрунтованими оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій у цій справі.
53. Також у касаційній скарзі відповідач указував про необхідність врахування правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 03 квітня 2024 року у справі № 420/9503/22. Проте спірні правовідносини у цій справі і у справі № 420/9503/22 не є подібними, а тому викладені у ній правові висновки не могли бути застосовані. Так, у справі №420/9503/22 дисциплінарне стягнення накладено внаслідок недотримання принципів діяльності поліцейського та вчинення ним дій, несумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейських, а саме - факт пред`явлення підозри поліцейському. У справі, що розглядається, підставою притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності стало несприяння проведенню службового розслідування, а не оголошення йому підозри. 
54. Відповідно до частин другої, четвертої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо: 1) суд не дослідив зібрані у справі докази; або 2) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; 3) суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.
55. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
56. З огляду на викладене, а також ураховуючи той факт, що судами першої та апеляційної інстанцій на підставі належних та допустимих доказів не було належним чином з`ясовано обставини справи, в той час як їх встановлення впливає на правильність вирішення спору, Верховний Суд уважає за необхідне скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
57. Суду першої інстанції під час нового розгляду необхідно ретельно дослідити спірні правовідносини з урахуванням викладених у цій постанові висновків постановити рішення відповідно до вимог статті 242 КАС України.
58. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 353, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області задовольнити частково.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2024 року у справі №380/29104/23 скасувати, а справу направити на новий розгляд до Львівського окружного адміністративного суду.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................
М.В. Білак
О.Р. Радишевська
С.А. Уханенко,
Судді Верховного Суду