ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року 
м. Київ

справа № 300/6292/23
адміністративне провадження № К/990/26335/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е., 
суддів - Білак М.В., Мельник-Томенко Ж.М., 
розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2024 року у справі №300/6292/23 (головуючий суддя: Іщук Л. П., судді: Обрізко І.М., Шинкар Т.І.)
УСТАНОВИВ:
І. Суть спору
У жовтні 2023 року ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), у якому просила: 
- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (із адміністративно-господарської діяльності) від 26 квітня 2023 року №350 "Про завершення розслідування випадку загибелі військовослужбовців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1" в частині визначення причинного зв`язку загибелі військовослужбовців, що не пов`язана із захистом Батьківщини; 
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нескладення довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), передбаченої додатком №5 до Положення про військово-лікарську експертизу у Збройних силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року №402, щодо загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 військовослужбовця ОСОБА_2 ; 
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 видати довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), передбачену додатком №5 до Положення про військово-лікарську експертизу у Збройних силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року №402, щодо загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 військовослужбовця ОСОБА_2 .
На обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що її чоловік ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок підриву транспортного засобу на мінно-вибуховому пристрої на північній околиці н.п. Дорожнянка Пологівського району Запорізької області. У наказі командира військової частини НОМЕР_1 від 26 квітня 2023 року за №350 "Про завершення розслідування випадку загибелі військовослужбовців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1", у частині зазначення причинного зв`язку загибелі військовослужбовців указано: "Не пов`язана із захистом Батьківщини". Вказує, що 25 серпня 2023 року представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом, в якому останній просив внести зміни до наказу №350, виключивши формулювання причинного зв`язку загибелі військовослужбовців, що не пов`язана із захистом Батьківщини, та видати довідку про обставини травми. Позивачка зазначила, що відсутність такої довідки перешкоджає її праву на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року №45.
ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи.
ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 в районі ведення бойових дій.
Згідно із довідкою від 05 червня 2023 року №1038, виданою військовою частиною НОМЕР_1 , сержант ОСОБА_2 у періоди з 27 квітня 2022 року по 24 листопада 2022 року, з 09 грудня 2022 року по 03 лютого 2023 року, з 18 лютого 2023 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи у Дніпропетровській та Запорізькій областях. 
Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №127 від 20 квітня 2023 року у графі "Хвороба, що призвела до смерті" вказано: а) травматична ампутація двох нижніх кінцівок (на будь якому рівні); б) вибухова травма; в) ушкодження внаслідок військових дій, спричинені іншими видами вибухів та уламків.
У наказі командира військової частини НОМЕР_1 від 29 квітня 2023 року №119 зазначено, що смерть ОСОБА_2 пов`язана із проходженням військової служби. Також наказом Командира військової частини НОМЕР_1 від 18 квітня 2023 року №321 наказано провести службове розслідування випадку загибелі військовослужбовців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 внаслідок підриву на мінному загородженні та зобов`язано доповісти актом про проведення такого службового розслідування до 25 квітня 2023 року. 
Комісія з проведення службового розслідування військової частини НОМЕР_1 25 квітня 2023 року склала акт службового розслідування, у якому зазначено, що сержант ОСОБА_2 разом з іншими солдатами із власної ініціативи та з невстановленою метою, пересувалися зі сторони міста Гуляйполе на транспортному засобі, який не знаходився на обліку військової частини в напрямку населеного пункту Дорожнянка Пологівського району Запорізької області. Через наїзд транспортним засобом на мінне загородження стався вибух протитанкових мін, у результаті якого військовослужбовці загинули на місці.
За результатами службового розслідування, командир військової частини НОМЕР_1 26 квітня 2023 року прийняв наказ №350 "Про завершення розслідування випадку загибелі військовослужбовців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1", в якому, серед іншого, зазначив, що загибель військовослужбовців, у тому числі ОСОБА_2 , не пов`язана із захистом Батьківщини.
ІІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що смерть ОСОБА_2 настала внаслідок вчинення ним неправомірних дій та відбулася за обставин, не пов`язаних із захистом Батьківщини, а скасування спірного наказу не призведе до виникнення у позивачки її очікуваного права на отримання одноразової грошової допомоги. Також суд дійшов висновку, що відповідач не допустив протиправної бездіяльності щодо невидачі довідки про обставини загибелі військовослужбовця, оскільки така довідка видається після поранення військовослужбовця і на підставі наказу командира, а цей спір стосується військовослужбовця, який загинув, водночас наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26 квітня 2023 року №350 "Про завершення розслідування випадку загибелі військовослужбовців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1" не було розпорядження щодо видачі такої довідки.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2024 року рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року у справі №300/6292/23 скасовано та прийнято постанову, якою позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 26 квітня 2023 року №350 "Про завершення розслідування випадку загибелі військовослужбовців" ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 " в частині визначення причинного зв`язку загибелі військовослужбовця ОСОБА_2 .
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 провести розслідування загибелі військовослужбовця ОСОБА_2 в порядку, передбаченому Інструкцією про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, яка затверджена наказом Міністерства оборони України 27 жовтня 2021 року № 332. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Суд апеляційної інстанції зазначив, що командир військової частини НОМЕР_1 за результатами службового розслідування, проведеного відповідно до Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21 листопад 2017 року №608 (далі - Порядок №608), зробив в наказі від 26 квітня 2023 року №350 "Про завершення розслідування випадку загибелі військовослужбовців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1" (далі - наказ від 26 квітня 2023 року №350) висновок про те, що загибель ОСОБА_2 не пов`язана із захистом Батьківщини. 
Апеляційний суд зауважив, що командир військової частини зобов`язаний був провести спеціальне розслідування нещасного випадку (смерті) у порядку, визначеному Інструкцією про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, яка затверджена наказом Міністерства оборони України 27 жовтня 2021 року №332 (далі - Інструкція №332) та скласти відповідний акт, який направити до військово-лікарської комісії.
Зважаючи на те, що після загибелі військовослужбовця ОСОБА_2 не було складено акту спеціального розслідування нещасного випадку (смерті) військовослужбовця, то суд дійшов висновку, що відповідач не допустив протиправної бездіяльності щодо невидачі довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), передбаченої додатком №5 до Положення про військово-лікарську експертизу у Збройних силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402 (далі - Положення №402) щодо загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 військовослужбовця ОСОБА_2 .
Суд апеляційної інстанції зауважив, що скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26 квітня 2023 року № 350 в частині військовослужбовця ОСОБА_2 не призведе до захисту порушених прав позивачки, а тому необхідно також зобов`язати відповідача провести розслідування нещасного випадку (загибелі) ОСОБА_2 в порядку, передбаченому Інструкцією №332.
ІV. Провадження в суді касаційної інстанції
08 липня 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2024 року.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 29 липня 2024 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
V. Касаційне оскарження
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2024 року в частині зобов`язання військової частини НОМЕР_1 провести розслідування загибелі військовослужбовця ОСОБА_2 в порядку, передбаченому Інструкцією №332, а також в частині відмови в задоволенні позовних вимог, ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
На обґрунтування позиції скаржник посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування пункту 3 Інструкції №332.
За доводами позивачки, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, загибель військовослужбовця ОСОБА_2 у результаті наїзду транспортного засобу на мінне загородження та вибуху мін в районі ведення бойових дій є наслідком бойового ураження або дій з боку противника, тобто є бойовою людською втратою, а тому обліку як нещасний випадок не підлягає, що, відповідно, унеможливлює проведення службового розслідування відповідно до положень Інструкції №332.
Відповідач подав відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , відповідно до змісту якого відповідач уважає оскаржену постанову законною, а тому касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення. Також відповідач зазначив, що виконав постанову суду апеляційної інстанції та провів службове розслідування нещасного випадку загибелі чоловіка позивачка відповідно до Інструкції №332, а також надав довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) ОСОБА_2 .
ОСОБА_1 подано відповідь на відзив, у якій зазначено, що на час загибелі ОСОБА_2 він не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, що спростовується висновком експерта від 16 травня 2023 року № 127, а також зазначено, що за результатами проведення розслідування нещасного випадку комісія визнала нещасний випадок таким, що не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, а тому позивачкою в іншому провадженні оскаржується наказ та акт проведення розслідування смерті військовослужбовців.
VІ. Релевантні джерела права й акти їх застосування.
Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі визначає Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затверджений наказом Міністерства оборони України від 21 листопада 2017 року №608.
За визначенням пункту 2 розділу І Порядку №608 службове розслідування - це комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.
Згідно з положеннями пункту 1 розділу ІІ Порядку №608 службове розслідування може призначатися у разі, зокрема, невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань. Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.
Відповідно до пункту 3 розділу ІІ Порядку №608 службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; ступеня вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).
За результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини (пункт 1 розділу V Порядку №608). 
Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування (пункт 6 розділу V Порядку №608).
За результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу (абзац 1 пункту 1 розділу VI Порядку №608).
При цьому, пунктом 5 розділу І Порядку №608 визначено, що розслідування нещасних випадків, професійних захворювань, аварій проводиться відповідно до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року №36.
Наказом Міністерства оборони України від 27 жовтня 2021 року №332 «Про затвердження Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 грудня 2021 р. за №1667/37289, затверджено Інструкцію про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України (надалі - Інструкція №332).
Пунктом 2 наказу Міністерства оборони України від 27 жовтня 2021 №332 визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36 «Про затвердження Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України», зареєстрований у Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360 (зі змінами).
Відповідно до абзацу 1 пункту 3 Інструкції №332 ця Інструкція поширюється на військові частини та військовослужбовців, крім військовослужбовців, які отримали гостре професійне захворювання (отруєння), поранення, контузію, травму, каліцтво, зникли, померли або загинули внаслідок бойових уражень або дій з боку противника в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил.
Випадки гострого професійного захворювання (отруєння), поранення, контузії, травми, каліцтва, зникнення, смерті або загибелі військовослужбовців внаслідок бойових уражень або дій з боку противника є бойовими людськими втратами і обліку як нещасні випадки не підлягають (абзац 2 пункту 3 Інструкції №332).
Випадки гострого професійного захворювання (отруєння), поранення, контузії, травми, каліцтва, зникнення, смерті або загибелі військовослужбовців, що сталися в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил, але не пов`язані з бойовими ураженнями або діями з боку противника, розслідуються згідно з вимогами цієї Інструкції (абзац 3 пункту 3 Інструкції №332).
VІІ. Висновки Верховного Суду
У силу положень статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 
Позивачка не оскаржила судове рішення суду апеляційної інстанцій у частині задоволених позовних вимог щодо визнання протиправним і скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26 квітня 2023 року №350.
У зв`язку з цим суд касаційної інстанції не переглядає судове рішення у вказаній частині.
Натомість предметом перевірки суду касаційної інстанції в межах доводів касаційної скарги є правильність застосування судом апеляційної інстанції положень Інструкції №332 та зобов`язання відповідача провести службове розслідування відповідно до цієї Інструкції.
Відповідаючи на питання, поставлені перед судом касаційної інстанції в межах доводів і вимог касаційної скарги, Верховний Суд керується таким.
Касаційне провадження у цій справі відкрите на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, у зв`язку з відсутністю висновку Верховного Суду щодо застосування пункту 3 Інструкції №332 у контексті визначення правомірності застосування до подібних правовідносин положень вказаної Інструкції.
Водночас, колегія суддів зауважує, що після відкриття касаційного провадження у цій справі, Верховний Суд сформулював висновок щодо застосування вказаної норми.
Так, у постанові від 13 травня 2025 року у справі № 300/6309/23 Верховний Суд зазначив, що Порядок №608 визначає загальну процедуру проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, водночас Інструкція про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, яка затверджена наказом Міністерства оборони України 27 жовтня 2021 року №332, визначає спеціальну процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України, отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті зі встановленням зв`язку з виконанням обов`язків військової служби і аварій, що сталися у військових частинах.
При цьому, з аналізу вказаних норм Порядку №608 та Інструкції №332 убачається, що положення Інструкції №332 не поширюється на військовослужбовців, які загинули внаслідок бойових уражень або дій з боку противника в районі ведення бойових дій, оскільки такі випадки є бойовими людськими втратами і обліку як нещасні випадки не підлягають. Водночас випадки загибелі військовослужбовців, що сталися в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил, але не пов`язані з бойовими ураженнями або діями з боку противника, розслідуються згідно з вимогами цієї Інструкції.
Однак, повертаючись до змісту оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції зазначив, що службове розслідування відповідно до Порядку №608 проводиться для встановлення, зокрема, неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця та ін., а за його результатами командир приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, однак, на переконання суду апеляційної інстанції, службове розслідування за фактом загибелі військовослужбовців, не може проводитися для встановлення вини військовослужбовців, що загинули, у власній загибелі, а тому службове розслідування у випадку загибелі ОСОБА_2 повинно бути проведено в порядку Інструкції №332.
Проте, дійшовши в оскарженій постанові такого висновку, суд апеляційної інстанції не дослідив і не надав правової оцінки обставинам, з якими пов`язується необхідність проведення службового розслідування відповідно до положень Інструкції №332, а саме ключовим є те, чи пов`язана з бойовими ураженнями або діями з боку противника загибель військовослужбовця ОСОБА_2 , що сталася в районі ведення бойових дій.
Крім того, Верховний Суд звертає увагу, що в матеріалах справи міститься фотокопія листа Кадрового центру Збройних Сил України від 07 лютого 2024 року №388/1205, яка надана позивачкою під час апеляційного розгляду, проте також може мати значення для вирішення ключового в цій справі питання. 
Суд також наголошує, що позивачка ні в позовній заяві, ні в апеляційній скарзі не заперечувала проти застосованого відповідачем порядку проведення службового розслідування щодо її чоловіка, предметом оскарження, серед іншого, був наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 26 квітня 2023 року №350, прийнятий за результатами службового розслідування, у частині визначення причинного зв`язку загибелі військовослужбовця ОСОБА_2 .
Однак суд апеляційної інстанції, дійшовши висновку про протиправність спірного наказу з мотивів проведення службового розслідування відповідно до Порядку №608, а не Інструкції №332, не надав оцінки доводам апеляційної скарги щодо перевищення командиром військової частини НОМЕР_1 повноважень у частині визначення причинного зв`язку загибелі військовослужбовця ОСОБА_2 , які, на думку позивачки, належать до виключної компетенції військово-лікарських комісій відповідно до Положення №402.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції вирішив справу без повного та всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі, а також не надав оцінку всім наявним доказам, що стосуються суті справи, у зв`язку з чим дійшов передчасних висновків про скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26 квітня 2023 року №350, прийнятого за результатами службового розслідування, і необхідність проведення службового розслідування в порядку Інструкції №332. 
Водночас, Верховний Суд зазначає, що надана відповідачем до відзиву на касаційну скаргу довідка від 10 травня 2024 року за №1477/1/912 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) є фактично новим доказом у цій справі, який не досліджувався судами попередніх інстанцій, а тому в силу положень статті 341 КАС України, Верховний Суд позбавлений можливості надати оцінку такому доказу.
За правилами пункту 1 частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.
Відповідно до частини четвертої статті 353 КАС України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку про те, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню, а справу необхідно направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
З огляду на результат касаційного розгляду, витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, не розподіляються.
Керуючись статтями 238, 345, 349, 353, 356, 359 КАС України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2024 року скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська 

Судді М. В. Білак

Ж. М. Мельник-Томенко