ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року 
м. Київ
справа № 240/1624/25
адміністративне провадження № К/990/34134/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,
суддів - Юрченко В.П., Яковенка М.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження
касаційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області 
на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2025 (судді: Капустинський М.М., Сапальова Т.В., Шидловський В.Б.)
у справі № 240/1624/25
за позовом Приватного акціонерного товариства «Коростенський машинобудівний завод»
до Головного управління ДПС у Житомирській області 
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення- рішення,-
В С Т А Н О В И В:
У січні 2025 року Приватне акціонерне товариство «Коростенський машинобудівний завод» (далі - позивач, ПрАТ «Коростенський машинобудівний завод», ПрАТ «КМЗ», платник податків) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області (далі - відповідач, ГУ ДПС у Житомирській області, податковий/контролюючий орган), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 03.12.2024 № 0002826900405. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що порушення строків реєстрації податкових накладних пов`язано з незаконним включенням податковими органами позивача до переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості.
Позивач також додає, що на момент складання акту камеральної перевірки та прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, набули чинності зміни, внесені Законом Украйни від 12.01.2023 № 2876-IХ до Податкового кодексу України в частині доповнення підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України пунктами 89 та 90, які, зокрема, пом`якшили відповідальність платника на період воєнного стану, а тому позивач вважає, що в цій частині вказаний вище Закон має зворотну дію в часі, як наслідок, на день прийняття спірного рішення щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, з урахуванням триваючого воєнного стану на території України, підлягали застосуванню штрафні санкції у розмірах визначених пунктом 90 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.
Однак, сума штрафу за порушення позивачем граничного строку для реєстрації податкових накладних в ЄРПН протиправно розрахована податковим органом відповідно до положень пункту 120-1.1 статті 120 Податкового кодексу України, що свідчить про протиправність спірного рішення.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 25.04.2025 у задоволенні позову відмовлено (т. 1 а.с. 190-202).
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв з дотриманням вимог діючого законодавства, що не призвело до порушення прав позивача, оскільки матеріалами справи встановлено та сторонами не заперечується, що позивачем не було дотримано строків реєстрації податкових накладних.
Суд першої інстанції також зазначив, що правовий механізм норм права: пункту 90 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, який визначає відповідальність за недотримання процедурних положень пункту 89 цього підрозділу, та пункту 120-1.1 статті 120-1 цього Кодексу, який визначає відповідальність за порушення процедурних вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, санкційні норми які діяли «до» та «після» набрання чинності Законом № 2876-ІX, передбачають відповідальність за нетотожні склади податкових правопорушень.
Отже, положення пунктів 89, 90 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України формують комплексний правовий механізм, який не поширює свою дію на відносини, що мали місце до набрання ними чинності. Тому, зворотна дія у часі положень пункту 89 розділу не є можливою.
Додав, що іншими словами, пункт 89 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України установлює нові (подовжені) строки реєстрації податкових накладних під час воєнного стану та 6 місяців після. Пункт 90 цього підрозділу визначає відповідальність (штрафи) саме за порушення цих нових строків реєстрації (тобто за склад податкового правопорушення, відмінний від «довоєнних» строків пункту 201.10 статті 201 ПК України). З огляду на що суд першої інстанції дійшов висновку, що ці норми - пунктів 89 і 90 підрозділу 2 розділу XX Податкового України не замінюють «автоматично» старі положення (пункту 201.10 статті 201 і пункту 120-1.1 статті 120-1 цього Кодексу), а створюють окремий правовий механізм саме для «воєнного» періоду, не маючи зворотної сили щодо подій, які відбулися до набрання чинності Законом № 2876-ІХ.
Також, суд першої інстанції у цій справі послався на правові висновки сформовані Верховним Судом у постанові від 26.02.2025 у справі № 200/4768/23, та, враховуючи встановлені обставини справи, дійшов висновку, що податковий орган належним чином визначив розмір штрафних санкцій, коректно диференціював податкові накладні в залежності від того, коли саме відбулося порушення граничних строків їх реєстрації, а саме: до набрання чинності Законом №2876-ІХ чи після.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2025 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Коростенський машинобудівний завод» задоволено повністю (т. 1 а.с. 217-219). 
Скасовано рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25.04.2025 у справі № 240/1624/25 та прийнято нову постанову, якою позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 03.12.2024 № 000282690405 в частині нарахування штрафних санкції в розмірі 2 454 208,28 грн. Стягнуто з Головного управління ДПС у Житомирській області на користь Приватного акціонерного товариства «Коростенський машинобудівний завод» судовий збір в розмірі 74 457,00 грн.
Задовольняючи апеляційну скаргу та позовні вимоги, апеляційний суд виходив з того, що період складання податкових накладних, реєстрація яких відбулася з порушення строків, є періодом коли ПрАТ «КМЗ» було незаконно включено органами ДПС до переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, рішення відносно чого були визнані протиправними та скасовано судами. 
Апеляційний суд також встановив, що включення підприємства до вказаного вище переліку автоматично блокує реєстрацію податкових накладних, однак ПрАТ «КМЗ» намагалося зареєструвати вчасно податкові накладні але вони були повернені на підставі віднесення підприємства до переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, що не спростовано відповідачем.
Тобто, як зазначив апеляційний суд, ПрАТ «КМЗ» внаслідок неправомірних дій саме органів ДПС не мало можливості вчасно зареєструвати податкові накладні, відповідно в діях товариства відсутня вина у порушені граничних строків реєстрації податкових накладних.
Серед іншого, апеляційний суд також зазначив, що відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постановах від 30.01.2018 у справі № 815/2745/17, від 26.06.2018 у справі №808/2127/17, від 03.05.2018 у справі № 818/1070/17, платник податків може нести відповідальність за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних лише якщо така несвоєчасна реєстрація зумовлена його винними діями. Установлення причин, що зумовили пропущення строку на реєстрацію податкових накладних та/або розрахунку коригування, а також невчинення платником податків усіх залежних від нього дій з метою належного виконання податкового обов`язку щодо своєчасної реєстрації таких документів є обов`язковою умовою для визнання такої дії/бездіяльності правопорушенням і застосування заходів відповідальності (постанова Верховного Суду від 31.01.2020 у справі № 821/819/17).
Не погоджуючись із судовим рішенням апеляційної інстанцій податковий орган звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою (т. 1 а.с. 1-5), в якій просить скасувати судове рішення апеляційної інстанції та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Підставою касаційного оскарження скаржником зазначено пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України та акцентовано увагу, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано статтю 201, пункт 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, не враховано правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 26.02.2025 у справі №200/4768/23, у якій суд дійшов до наступного висновку, що відповідно до положень пункту 112.2 статті 112 Податкового кодексу України особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.
Відзиву на касаційну скаргу від позивача до Суду не надходило, що не є перешкодою для розгляду справи по суті.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що ПрАТ «Коростенський машинобудівний завод» (код ЄДРПОУ 00203134), зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, за основним видом діяльності: виробництво iнших металевих баків, резервуарів i контейнерiв (код КВЕД 25.29).
Зареєстровано як платник податку на додану вартість за індивідуальним номером 002031306093.
У 2020 році перебував на обліку в ГУ ДПС у Житомирській області.
У період з 10.02.2021 по 13.10.2021 платник податку був зареєстрований за адресою: 50082, Дніпропетровська обл., м. Кривий Piг, вул. Грицевця, буд. ЗБ та перебував на обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області (Коростенська ДПІ).
З 13.10.2021 платник податку зареєстрований за адресою: 11500, Житомирська обл., Коростенський р-н, м. Коростень, вул. Сосновського В., буд. 65 та з 31.12.2023 перебуває на обліку в ГУ ДПС у Житомирській області.
Податковим органом проведена камеральна перевірка своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) ПрАТ «Коростенський машинобудівний завод», за результатами якої складено акт від 23.10.2024 № 22113/06-30-04-08/00203134, яким встановлено порушення позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН, визначених відповідно до пункту 201.10 статті 201, пункту 89 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні Положення» Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями) (т. 1 а.с. 17-21).
На підставі акта перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 03.12.2024 № 000282690405, яким за порушення граничних строків реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначеної пунктом 201.10 статтi 201, підпунктом 69.1 пункту 69 пiдроздiлу 10 ХХ, пунктом 89 пiдроздiлу 2 роздiлу ХХ Податкового кодексу України, та згідно з пунктом 120-1.1 статтi 120-1, пунктом 90 пiдроздiлу 2 роздiлу ХХ Податкового кодексу України за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань до податкових накладних застосовано штраф у розмірі 2 454 208,28 грн. (т. 1 а.с. 11).
Суди також встановили, що з розрахунку штрафу вбачається, що податкова накладна складена платником податку 27.01.2020 була зареєстрована в ЄРПН - 18.02.2020, тобто з порушенням строку її реєстрації та податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних складені позивачем у період з 21.10.2021 по 29.02.2024 рік були зареєстровані в ЄРПН у 2024 році, тобто з порушенням строків їх реєстрації (т. 1 а.с. 12-16).
Як суд першої інстанції, так і суд апеляційної інстанції зазначили, що представник позивача у судовому засіданні погодився, що реєстрація податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН відбулась з порушенням строків, але вважає, що це було з об`єктивних причин: процедура банкрутства платника податків у період з 04.03.2021 року та 24.09.2024 року та віднесення податковими органами позивача до перелiку платникiв податків, якi вiдповiдають критерiям ризиковостi, що автоматично блокувало би реєстрацію податкових накладних у разі їх реєстрації.
Суди також зазначили, що представник позивача також наголошував на тому, що на день прийняття спірного рішення щодо застосування штрафних (фiнансових) санкцiй за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, з урахуванням триваючого воєнного стану на території України, підлягали застосуванню штрафнi санкції у розмірах визначених пунктом 90 пiдроздiлу 2 роздiлу ХХ «Перехiднi положення» Податкового кодексу України.
Вважаючи свої права порушеними, а спірне податкове повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно п. 36.1 ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
08.02.2023 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України щодо відновлення обмеження перебування грального бізнесу на спрощеній системі оподаткування» № 2876-ІX від 12.01.2023 (далі - Закон № 2876-ІX), який тимчасово, на період воєнного стану, передбачив інший порядок регулювання строків реєстрації податкових накладних та окрему, зменшену, відповідальність за їх несвоєчасну реєстрацію, доповнивши підрозділ 2 розділу XX ПК України пунктами 89 та 90.
Відповідно до пункту 89 підрозділу 2 розділу XX ПК України тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням таких граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до 5 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 18 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 18 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
При цьому, відповідальність за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних за процедурними строками, передбаченими пунктом 89 підрозділу 2 розділу XX ПК України, визначається приписами пункту 90 цього підрозділу.
Так, відповідно до пункту 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, штраф за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого пунктом 89 цього підрозділу для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлюється у розмірі:
2 відсотки суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
5 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
15 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;
25 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
Колегія суддів зазначає, що як вбачається з акту перевірки, предметом камеральної перевірки щодо дотримання строку реєстрації в ЄРПН були ПН/РК за період січень.2020 по травень 2024 року.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції зазначив, що матеріалами справи встановлено та сторонами не заперечується, що позивачем не було дотримано строків реєстрації податкових накладних. Вказані обставини підтверджуються актом камеральної перевірки, який є носієм доказової бази та з якого вбачається, що позивачем порушено законодавчі строки реєстрації ПН в ЄРПН.
Натомість апеляційний суд задовольняючи апеляційну скаргу та позовні вимоги у повному обсязі, виходив з того, що ПрАТ «КМЗ» намагалося зареєструвати вчасно податкові накладні але вони були повернені на підставі віднесення підприємства до переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. 
Однак, матеріали справи не містять ні податкових накладних/розрахунків коригування, які були предметом камеральної перевірки та зафіксовані в акті перевірки від 23.10.2024 № 22113/06-30-04-08/00203134, ні квитанції до таких ПН/РК, з яких можливо б було встановити та пересвідчитись, що позивач виконав свій податковий обов`язок та вчасно надіслав та намагався зареєструвати такі ПН/РК в ЄРПН, у строки передбачені пунктом 201.10 ст. 201 ПК України до 08.02.2023, та з 08.02.2023 у строки передбачені п. 89 підрозділу 2 розділу XX ПК України.
Зазначене також вказує передчасні посилання суду апеляційної інстанції на висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 30.01.2018 у справі №815/2745/17, від 26.06.2018 у справі № 808/2127/17, від 03.05.2018 у справі №818/1070/17, відповідно до яких платник податків може нести відповідальність за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних лише якщо така несвоєчасна реєстрація зумовлена його винними діями, а також вказує на не врахування апеляційним судом висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 26.02.2025 у справі №200/4768/23, у якій зазначено, що відповідно до положень пункту 112.2 статті 112 Податкового кодексу України особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.
Крім того, з акту перевірки вбачається, що позивачем порушено граничні терміни реєстрації ПН від 27.01.2020 № 1, яку зареєстровано 18.02.2020 та зафіксовано, що кількість днів затримки складає 3 дні, що також не перевірено судом апеляційної інстанції та не надано відповідної оцінки.
З урахуванням цього Суд вважає, що у цій справі має місце неповне дослідження доказів, що впливають на обставини, що мають значення для правильного вирішення спору в цілому.
За таких обставин, касаційний суд, вважає висновки суду апеляційної інстанції передчасними, та такими, що зроблені без повного з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, а оцінка наявних у матеріалах справи доказів здійснена без дотримання положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, а відтак таке судове рішення не є такими, що відповідає вимогам законності та обґрунтованості, що встановлені статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України.
Як встановлено частиною 1 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України в чинній редакції, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно з частиною 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України на суд покладається обов`язок вживати визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Відповідно до частини 1 статті 341 КАС України (у редакції, після набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Згідно частини 2 статті 341 КАС України (у редакції, після набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ) Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Відповідно до частини 4 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
Верховний Суд вважає, що вище встановлені порушення, допущено судом апеляційної інстанції, а відтак справа підлягає направленню на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області задовольнити частково. 
Постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2025 у справі № 240/1624/25 скасувати.
Справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя І.А. Васильєва
Cудді В.П. Юрченко
М.М. Яковенко