УХВАЛА

12 лютого 2026 року 
м. Київ
справа №560/6521/25
адміністративне провадження № К/990/55802/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М.,
суддів: Жука А.В.,  Смоковича М.І., 
перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2025 у справі №560/6521/25 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просила:
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення і виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 29.01.2020 по 10.07.2020, а також всіх інших належних за цей період додаткових видів грошового забезпечення (грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористані дні відпусток одноразової грошової допомоги при звільненні, тощо), без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020.
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 перерахувати і виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення з 29.01.2020 по 10.07.2020, а також всіх інших належних за цей період додаткових видів грошового забезпечення (грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, компенсації за невикористані дні відпусток одноразової грошової допомоги при звільненні, тощо), з врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.09.2025 позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо необчислення та невиплати грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 29.01.2020 по 10.07.2020, а також всіх інших належних за цей період основних та додаткових видів грошового забезпечення, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого, відповідно Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом 01.01.2020.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити грошове забезпечення (усі щомісячні та одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема компенсації за невикористані дні відпусток) ОСОБА_1 у період з 29.01.2020 по 10.07.2020, а також всіх інших належних за цей період додаткових видів грошового забезпечення, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого, відповідно, Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", з урахуванням виплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу. 
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2025 апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.09.2025 повернуто особі, яка її подала, на підставі частини другої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
30.12.2025 військова частина НОМЕР_1 через підсистему «Електронний суд» подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.09.2025 та ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2025 у справі №560/6521/25.
Ухвалою Верховного Суду від 20.01.2026 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.09.2025; касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2025 залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання: 1) клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із обґрунтуванням підстав для поновлення строку, підтверджених відповідними доказами; 2) документа про сплату судового збору у визначеному Судом розмірі.
Скаржнику роз`яснено, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційну скаргу буде повернуто.
29.01.2026 до Верховного Суду надійшло клопотання військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку на касаційне оскарження.
При цьому, в межах наданого судом строку скаржником не виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 20.01.2026 про залишення касаційної скарги без руху в частині надання документа про сплату судового збору у визначеному Судом розмірі, а тому касаційна скарга підлягає поверненню.
Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
За таких обставин касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала. 
З урахуванням викладеного, питання щодо поновлення строку на касаційне оскарження не підлягає вирішенню.
Керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2025 у справі №560/6521/25 - повернути скаржнику.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

Судді 	Ж.М. Мельник-Томенко 	
	А.В. Жук   М.І. Смокович