УХВАЛА

16 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 522/7177/24
провадження № 61-895ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на постанову Одеського апеляційного суду від 18 листопада 2025 року у справі за позовом заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , третя особа - Управління Державної інспекції архітектури та містобудування України у Одеській області, про скасування реєстрації декларації, рішення реєстратора, визнання недійсною угоди, звільнення земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року заступник керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернувся до суду з указаним вище позовом .
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2025 року відмовлено у задоволенні вказаного вище позову.
Постановою Одеського апеляційного суду від 18 листопада 2025 року апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури задоволено частково.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2025 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради задоволено частково.
Визнано незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Щеплоцької Х. Б. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на підставі якого зареєстровано квартиру АДРЕСА_1 .
Усунуто територіальній громаді міста Одеси перешкоди у користуванні земельною ділянкою, зобов`язавши ОСОБА_3 привести за власний рахунок самочинно реконструйований об`єкту нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , площею 124,8 кв. м у первісний стан відповідно до технічного паспорту від 21 грудня 2010 року.
В решті позовних вимог відмовлено.
У січні 2026 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на постанову Одеського апеляційного суду від 18 листопада 2025 року
Ухвалою Верховного Суду від 26 січня 2026 року касаційну скаргу залишено без руху, для усунення недоліків.

У визначений судом строк представником заявника подано заяву про усунення недоліків касаційної скарги, до якої додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження, представник заявника просить поновити строк на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 18 листопада 2025 року, посилаючись на те, що повний текст оскаржуваного судового рішення отримано заявником 19 грудня 2025 року, на підтвердження чого надає картку руху документа.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Ураховуючи наведені заявником обставини, те, що повторно представник заявників звернулася до суду касаційної інстанції у короткий термін, Верховний Суд вважає, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, а тому його слід поновити.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження судових рішень представник заявників зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 804/1510/16, від 02 жовтня 2018 року у справі № 465/1461/16-а, від 12 червня 2019 року у справі № 916/1986/18, від 01 жовтня 2019 року у справі № 826/9967/18, від 05 червня 2019 року у справі № 815/3172/18, 17 квітня 2019 року у справі № 916/641/18, від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17, від 20 березня 2019 року у справі № 521/8368/15, від 15 травня 2019 року у справі № 522/7636/14-ц та інших (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Враховуючи, що заявником усунуто недоліки касаційної скарги, судом не встановлено підстав для відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги містять посилання на передбачені законом підстави касаційного оскарження судових рішень, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України та витребувати матеріали справи.

Також, заявником подано клопотання про зупинення дії постановиОдеського апеляційного суду від 18 листопада 2025 року, до закінчення її перегляду в касаційному провадженні.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання
про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Відповідно до частини першої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції
за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Заява (клопотання) про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення
або зупинення його дії, такими мотивами, зокрема, може бути відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення, неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування тощо.

Отже, метою вирішення питання про зупинення виконання судового рішення
або зупинення його дії є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.

Вирішуючи клопотання про зупинення виконання судових рішень, суд виходить
з того, що відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення
є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення
у визначеному законом порядку.

Статтею 18 ЦПК України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові
для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися
на припущеннях, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається
як на підставу своїх вимог чи заперечень.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання
про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Клопотання заявника не містить доказів необхідності зупинення дії оскарженого судового рішення внаслідок його можливого скасування, забезпечення збалансованості інтересів сторін та запобігання порушенню прав сторін.

Сама по собі наявність у суду касаційної інстанції права на зупинення виконання судового рішення та незгода сторони із цим рішенням не є підставою для зупинення його виконання.

Зупинення виконання (дії) рішення є винятковим заходом і має застосовуватися лише у випадках, коли це дійсно необхідно для запобігання негативним
наслідкам, які не можна буде виправити в майбутньому у разі скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, а також те, що оскарження судового рішення в касаційному порядку не є безумовною підставою для зупинення його виконання або зупинення його дії судом касаційної інстанції, при цьому доводи клопотання не містять обґрунтування підстав для зупинення дії та виконання судового рішення і заявником не надано належних доказів на підтвердження клопотання, а тому у задоволенні клопотання про зупинення дії постанови Одеського апеляційного суду від 18 листопада 2025 року, слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1  строк на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 18 листопада 2025 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , третя особа - Управління Державної інспекції архітектури та містобудування України у Одеській області, про скасування реєстрації декларації, рішення реєстратора, визнання недійсною угоди, звільнення земельної ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на постанову Одеського апеляційного суду від 18 листопада 2025 року.

Витребувати з Приморського районного суду м. Одесиматеріали справи № 522/7177/24.

Відмовити у задоволенні клопотання  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , про зупинення дії постанови Одеського апеляційного суду від 18 листопада 2025 року.

Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	І. Ю. Гулейков     	
	Р. А. Лідовець     	
	Д. Д. Луспеник