УХВАЛА

06 квітня 2026 року 
м. Київ
справа №260/2445/25
адміністративне провадження №К/990/6860/26
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е., 
суддів - Білак М.В., Желєзного І. В., 
перевіривши касаційну скаргу адвокатки Гудковської Вікторії Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 
на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2026 року
у справі № 260/2445/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатського окружного адміністративного суду про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,-
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Закарпатського окружного адміністративного суду, в якому просив6
- визнати протиправною бездіяльність Закарпатського окружного адміністративного суду та зобов`язати Закарпатський окружний адміністративний суд надіслати протягом п`яти днів виконавчі документи до електронного кабінету ОСОБА_1 .
16.06.2025 позивачем подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій вказує, що у справах: №260/5685/24, №260/5498/24, №260/5501/24, №260/10504/23, №260/9576/23, №260/8107/23 Закарпатським окружним адміністративним судом не видано виконавчі листи позивачеві, а у справах №260/11061/23, №260/11063/23, №260/9701/23, №260/8122/23 №260/7228/23 некоректно заповнено відповідні атрибути працівником апарату Закарпатського окружного адміністративного суду в автоматизованій системі документообігу, що призвело до того, що інформація про дані виконавчі документи не відображається у розділі "Виконавчі документи" у кабінеті користувача Електронного Суду.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року позов задоволено частково. 
Визнано протиправною бездіяльність Закарпатського окружного адміністративного суду щодо невидачі ОСОБА_1 виконавчих документів у справах №№ 260/5685/24, 260/5498/24, 260/5501/24, 260/10504/23, 260/9576/23, 260/8107/23.
Зобов`язано Закарпатський окружний адміністративний суд видати ОСОБА_1 виконавчі документи у справах №№ 260/5685/24, 260/5498/24, 260/5501/24, 260/10504/23, 260/9576/23, 260/8107/23. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. 
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2026 року рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року у справі №260/2445/25 - скасовано та провадження у справі закрито.
Не погоджуючись із рішеннями попередніх інстанцій, позивач звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою.
Ухвалою Верховного Суду від 09 березня 2026 року касаційну скаргу залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків касаційної скарги тривалістю у 10 днів для усунення недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції касаційної скарги в новій редакції із зазначенням підстав (підстави), на яких подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 КАС України підстави (підстав) (пункт 4 частини другої статті 330 КАС України), з належним її обґрунтуванням, а також обґрунтуванням наявності виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та документу про сплату судового збору.
18 березня 2026 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга в новій редакції разом з квитанцією № 2262/6238/8521/0454 від 12 березня 2026 року про сплату судового збору на виконання ухвали Верховного Суду від 09 березня 2026 року.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 351 цього Кодексу.
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Проаналізувавши касаційну скаргу, Суд дійшов до висновку, що скаржник повторно не зазначає підстави касаційного оскарження постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2026 року.
Так в касаційній скарзі представник позивача посилається на пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження. В обґрунтування зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, зокрема, щодо того, чи належить діяльність суду з видачі виконавчого листа після набрання рішенням законної сили до процесуальної діяльності суду при здійсненні правосуддя, чи є вона проявом управлінських повноважень суду як суб`єкта владних повноважень.
Суд звертає увагу, що в ухвалі Верховного Суду від 09 березня 2026 року було роз`яснено позивачу умови прийнятості касаційної скарги у разі посилання на п. 3 ч. 4 ст. 328 КАС України.
Отже, скаржнику необхідно чітко вказати, яку саме норму права (пункт, частина, стаття) судом апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати, у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.
Разом з тим, зазначена скаржником норма права повинна врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо її застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову (наприклад, з точки зору порушення її відповідачем), але суди таким підставам позову не надали оцінки у судових рішеннях, - що може бути визнано як допущення судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права, або надали, як на думку скаржника, неправильно.
З урахуванням наведеного, Суд вважає недоведеними наявність підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини 4 статті 328 КАС України.
Відповідно до частини другої статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
З огляду на те, що скаржником подано заяву про усунення недоліків без усунення в повному обсязі визначених недоліків, Суд дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги.
Керуючись статтею 121 КАС України, -
УХВАЛИВ:
Продовжити адвокатці Гудковській Вікторії Сергіївні, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , строк для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 09 березня 2026 року, на десять днів з дня вручення копії цієї ухвали.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційну скаргу разом із доданими до неї матеріалами буде повернуто.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська 

Судді М. В. Білак

І. В. Желєзний