УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року
м. Київ
справа № 756/15391/23
провадження № 51 - 1060 ск 26

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 13 березня 2026 року,
встановив:
Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 20 січня 2026 року ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 345 ч. 2 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 березня 2026 року апеляційні скарги захисника обвинуваченої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вказаний вирок повернуто особі, яка їх подала, на підставі ст. 399 ч. 3 п. 4 КПК України як такі, що подані після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка їх подала, не порушує питання про поновлення цього строку. 
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 13 березня 2026 року, якою йому повернуто апеляційну скаргу на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 20 січня 2026 року щодо ОСОБА_4 , та направити справу до цього апеляційного суду для вирішення питання щодо прийняття апеляційної скарги і продовження апеляційного розгляду.
Зазначає, що апеляційний суд безпідставно повернув його апеляційну скаргу, оскільки сторона захисту отримала доступ до повного тексту вироку Оболонського районного суду м. Києва від 20 січня 2026 року лише 23 січня 2026 року, коли його було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а тому вважає, що реальна можливість реалізувати право на апеляційне оскарження у сторони захисту виникла саме з 23 січня 2026 року.
Перевіривши доводи касаційної скарги, долученої до неї копії судового рішення, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з такого.
Відповідно до ст. 370, ст. 418 ч. 2, ст. 419 КПК України ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави для його ухвалення.
Відповідно до ст. 395 ч. 2 п. 1 КПК України апеляційна скарга може бути подана на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру - протягом тридцяти днів з дня їх проголошення.
Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.
Відповідно до ст. 117 ч. 1 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.
З матеріалів провадження вбачається, що 20 січня 2026 року за результатом розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_4 ухвалено вирок, яким  ОСОБА_4 визнано винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 345 ч. 2 КК України, та призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.
Не погодившись з вказаним вироком, захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_4 звернувся до апеляційного суду з апеляційними скаргами такого ж самого змісту 20 лютого 2026 року, не подавши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.
Суддя апеляційного суду встановила, що апеляційну скаргу на вирок захисник подав з пропуском тридцятиденного строку на його оскарження, який сплив 19 лютого 2026 року та не порушує питання про поновлення такого строку.
Таким чином, перебіг встановленого законом строку на апеляційне оскарження вироку суду від 20 січня 2026 року розпочався з наступного дня після його проголошення та згідно вимог статей 115, 395 КПК закінчувався 19 лютого 2026 року. 
Отже, захисник ОСОБА_5 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на вирок 20 лютого 2026 року, тобто пропустивши строк на його оскарження та не порушив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Відповідно до вимог ст. 399 ч. 3 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо: особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк; апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу; апеляційна скарга не підлягає розгляду в цьому суді апеляційної інстанції; апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення. 
Суддя апеляційного суду, встановивши, що апеляційна скарга на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 20 січня 2026 року, подана поза межами строку на апеляційне оскарження і питання про поновлення строку не порушується, дійшов обґрунтованого висновку про повернення апеляційної скарги відповідно до ст. 399 ч. 3 п. 4 КПК України, мотивувавши його.
Доводи захисника про те, що строк на оскарження вироку суду розпочався з часу, коли стороні захисту став доступний повний текс оскаржуваного судового рішення є неспроможними, оскільки відповідно до ст. 395 КПК України апеляційна скарга на вирок подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, як і правильно зазначила суддя апеляційного суду в ухвалі про повернення апеляційної скарги.
Така позиція узгоджується з рішенням Об`єднаної палати Кримінального касаційного суду Верховного Суду від 27 травня 2019 року (справа № 461/1434/18, провадження 51-6470 кмо 18), де, окрім іншого, зазначено, що у випадку необізнаності заінтересованих осіб з мотивами прийнятого рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК.
Повернення апеляційної скарги не позбавляє захисника ОСОБА_5 права повторного звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення із зазначенням причин, які перешкодили подати йому апеляційну скаргу у передбачений законом строк та які, на його думку, є поважними. 
Статтею 428 частиною 2 пунктом 2 КПК України передбачено, що суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає. 
Враховуючи викладене, з касаційної скарги та наданої до неї копії ухвали судді апеляційного суду колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, а тому у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 13 березня 2026 року необхідно відмовити.
Керуючись ст. 428 ч. 2 п. 2 КПК України, Суд 
постановив:
Відмовити захиснику обвинуваченої ОСОБА_4 - адвокату ОСОБА_5 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 13 березня 2026 року. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 	ОСОБА_2 		ОСОБА_3