УХВАЛА
25 березня 2026 року 
м. Київ
справа №520/33064/25
адміністративне провадження № Пз/990/2/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Загороднюка А.Г.,
суддів: Желєзного І.В., Жука А.В., Радишевської О.Р., Смоковича М.І.,
розглянувши подання Харківського окружного адміністративного суду від 16 березня 2026 року про розгляд Верховним Судом як зразкової справи №520/33064/25, за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,
У С Т А Н О В И В:
18 грудня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щомісячного грошового забезпечення (надбавок та премій), грошової допомоги на оздоровлення, за період проходження військової служби з 01 лютого до 19 травня 2023 року з порушенням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №704) та без урахування постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18 із застосуванням з 29 січня 2020 року показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2018 рік, для визначення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням; 
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного грошового забезпечення (надбавок та премій), грошової допомоги на оздоровлення, відповідно до положень Постанови №704 (з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18), шляхом визначення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням за період з 01 лютого до 19 травня 2023 року із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2023 року, з урахуванням раніше виплачених сум;
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щомісячного грошового забезпечення (надбавок та премій), одноразової грошової допомоги при звільненні, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної додаткової відпустки як учасника бойових дій, за період проходження військової служби з 20 травня 2023 року до 14 листопада 2025 року із застосуванням фіксованого показника в розмірі 1762 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 року №481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704» (далі - Постанова №481) для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням; 
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного грошового забезпечення (надбавок та премій), одноразової грошової допомоги при звільненні, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної додаткової відпустки як учасника бойових дій, за період проходження військової служби з 20 травня 2023 року по 14 листопада 2025 року із застосуванням з 20 травня 2023 року до 31 грудня 2023 року показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2023 року, з 01 січня 2024 року до 31 грудня 2024 року із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2024 року, з 01 січня 2025 року до 14 листопада 2025 року, із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01січня 2025 року, з урахуванням раніше виплачених сум
Справі присвоєно №520/32906/25.
Ухвалою від 19 грудня 2025 року суддя Харківського окружного адміністративного суду прийняв позов до розгляду, відкрив провадження в адміністративній справі та роз`єднав в окремі провадження заявлені позивачем вимоги.
Зокрема, у межах справи №520/32906/25 залишено вимоги ОСОБА_1 про: 
- визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щомісячного грошового забезпечення (надбавок та премій), грошової допомоги на оздоровлення, за період проходження військової служби з 01 лютого до 19 травня 2023 року з порушенням вимог Постанови №704 та без урахування постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18 із застосуванням з 29 січня 2020 року показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2018 року, для визначення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням; 
- зобов`язання військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного грошового забезпечення (надбавок та премій), грошової допомоги на оздоровлення, відповідно до положень Постанови №704 (з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18), шляхом визначення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням за період з 01 лютого до 19 травня 2023 року із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2023 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
В іншій частині вимоги позивача виділено в окреме провадження. Справі присвоєно №520/33064/25.
Ухвалою від 22 грудня 2025 року суддя Харківського окружного адміністративного суду прийняв до провадження адміністративну справу №520/33064/25, предметом якої є позовні вимоги ОСОБА_1 про:
- визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щомісячного грошового забезпечення (надбавок та премій), одноразової грошової допомоги при звільненні, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної додаткової відпустки як учасника бойових дій, за період проходження військової служби з 18 червня до 14 листопада 2025 року, із застосуванням фіксованого показника в розмірі - 1762 грн відповідно до Постанови №481 для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням;
- зобов`язання військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного грошового забезпечення (надбавок та премій), одноразової грошової допомоги при звільненні, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної додаткової відпустки як учасника бойових дій, за період проходження військової служби з 18 червня до 14 листопада 2025 року із застосуванням з 18 червня до 14 листопада 2025 року, показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2025 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
Ухвалою від 16 березня 2026 року Харківський окружний адміністративний суд звернувся до Верховного Суду з поданням у порядку, передбаченому статтею 290 КАС України, щодо розгляду справи №520/33064/25 як судом першої інстанції та передав цю справу до Верховного Суду, зупинивши у ній провадження.
18 березня 2026 року до Верховного Суду надійшли матеріали справи №520/33064/25 із зазначеними поданням та ухвалою від 16 березня 2026 року.
У поданні суд навів хронологію запровадження Кабінетом Міністрів України у пункті 4 Постанови №704 розрахункової величини для визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, від дня набрання чинності цією постановою до дня набрання законної сили судовим рішенням у справі №320/29450/24 (18 червня 2025 року), яким було визнано протиправним та нечинним пункт 2 Постанови №481 стосовно внесення змін до пункту 4 Постанови №704, а також навів висновки Верховного Суду щодо застосування цієї норм права протягом зазначеного періоду, зокрема:
- у редакції, чинній до внесення змін Постановою №481, викладені у постановах від 02 серпня 2022 року у справі №440/6017/21, від 11 грудня 2023 року у справі №560/1291/21, від 29 червня 2023 року у справі №380/7813/22 (стосовно обчислення грошового забезпечення за Постановою №704 станом на 01 січня 2020 року), від 02 серпня 2022 року у справі №440/6017/21, від 11 грудня 2023 року у справі №560/1291/21, від 22 листопада 2023 року у справі №340/4403/22, від 29 червня 2023 року у справі №380/7813/22 (стосовно обчислення грошового забезпечення за Постановою №704 станом на 01 січня 2021 року), від 19 вересня 2023 року у справі №160/15756/21 (стосовно обчислення грошового забезпечення за Постановою №704 станом на 01 січня 2021 року), від 04 квітня 2023 року у справі №120/5264/22, від 06 листопада 2023 року у справі №300/1947/22, від 22 листопада 2023 року у справі №340/4403/22, від 29 червня 2023 року у справі №380/7813/22 (стосовно обчислення грошового забезпечення за Постановою №704 станом на 01 січня 2022 року), від 12 березня 2024 року у справі №300/1772/23 (стосовно обчислення грошового забезпечення за Постановою №704 станом на 01 січня 2023 року), від 28 березня 2024 року у справі №160/3235/23, від 02 квітня 2024 року у справі №340/608/23;
- у редакції після внесення змін Постановою №481, яка набрала чинності 20 травня 2023 року, викладених у постановах Верховного Суду від 26 червня 2025 року у справі №480/7154/24, від 09 липня 2025 року у справі №420/18853/24, та які [висновки Суду] зводилися до того, що внесені Постановою №481 зміни до пункту 4 Постанови №704 не дозволяють застосовувати попередню редакцію пункту 4 Постанови № 704;
- у редакції змін, внесених Постановою №481, однак з урахуванням висновків з питання застосування цих норм, викладених у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 17 лютого 2026 року в справі №520/5814/24, в якій Суд змінив попередній підхід, що ґрунтувався на чинності та обов`язковості застосування пункту 2 зазначеної Постанови №481 у період його дії (з 20 травня 2023 року до 18 червня 2025 року), відступив від висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 20 жовтня 2025 року у справі №600/3516/24-а та від 22 жовтня 2025 року у справі №420/3824/25 і сформував позицію, за якою до правовідносин, пов`язаних із оформленням та направленням до органу Пенсійного фонду України довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивача, визначеного станом на 01 січня 2024 року відповідно до Постанови №704, під час обчислення розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням має застосовуватися пункт 4 Постанови №704 в первісній редакції, яка передбачала використання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня календарного року, а не редакція, змінена Постановою №481, якою визначено фіксовану розрахункову величину - 1762,00 грн. Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб визначений у статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" і становить 3028 грн.
Мотивуючи потребу передачі справи №520/33064/25 до Верховного Суду для її розгляду як зразкової, Харківський окружний адміністративний суд акцентував увагу на таких аспектах:
(1) висновки Верховного Суду в наведених справах ґрунтуються на тлумаченні змісту пункту 4 Постанови №704 до набрання чинності спеціальними нормами закону щодо правил збільшення винагороди за працю (службу) діючого публічного службовця (стаття 22 Закону України від 02 грудня 2021 року №1928-ІХ "Про Державний бюджет України на 2022 рік", стаття 22 Закону України від 03 листопада 2022 року №2710-ІХ "Про Державний бюджет України на 2023 рік", стаття 22 Закону України від 09 листопада 2023 року №3460-ІХ "Про Державний бюджет України на 2024 рік", стаття 20 Закону України від 19 листопада 2024 року №4059-ІХ "Про Державний бюджет України на 2025 рік", стаття 40 Закону України від 03 грудня 2025 року №4695-ІХ "Про Державний бюджет України на 2026 рік"), обов`язковою кваліфікуючою умовою якого є наявність відповідних бюджетних призначень у Державному бюджеті України, тобто до 01 січня 2022 року. У цьому контексті Харківський окружний адміністративний суд зауважив, що з 01 січня 2022 року законодавець в особі Верховної Ради України послідовно запроваджував правило, за яким відсутність відповідних бюджетних призначень у Державному бюджеті України унеможливлює настання події підвищення грошового забезпечення за винятком правовідносин з оплати праці публічних службовців Національного агентства з питань запобігання корупції, Національного антикорупційного бюро України та Державного бюро розслідувань;
(2) з 17 лютого 2026 року [ухвалення Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду постанови від 17 лютого 2026 року в справі №520/5814/24] виникла виключна правова проблема щодо питання обчислення грошового забезпечення військовослужбовців у передбаченому Постановою №704 порядку станом на 01 січня 2024 року, 01 січня 2025 року, 18 червня 2025 року, 01 січня 2026 року.
У цьому контексті суд зауважив, що у значенні пункту 21 частини першої статті 4 КАС України типовими в такому випадку слід уважати усі спори, в яких предмет прямо чи ні стосується спонукання суб`єкта владних повноважень обчислити грошове забезпечення військовослужбовця у порядку, передбаченому Постановою №704, станом на 01 січня 2024 року, 01 січня 2025 року, 18 червня 2025 року, 01 січня 2026 року. Такими, зокрема, є справи: №520/3427/26, №520/1690/26, №520/351/26, №520/934/26, №520/10264/24 (щодо обчислення грошового забезпечення станом на 01 січня 2024 року); №520/1691/26, №520/935/26, №520/2745/26, №520/4296/26, №420/3361/26 (щодо обчислення грошового забезпечення станом на 01 січня 2025 року); №520/33420/25, №520/936/26, №520/26096/25, №520/1692/26, №520/4498/26 (щодо обчислення грошового забезпечення станом на 18 червня 2025 року); №520/4500/26, №560/3116/26, №520/2971/26, №200/1014/26, №200/1017/26 (щодо обчислення грошового забезпечення станом на 01 січня 2026 року);
Суд також указав, що за інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР), у цьому реєстрі є понад 1100 справ, предметом спору в яких є вимоги про спонукання суб`єкта владних повноважень до обчислення грошового забезпечення з використанням після набуття чинності Постановою №481 показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб понад арифметичну величину « 1 762,00 грн», які також належить кваліфікувати як типові у значенні пункту 21 частини першої статті 4 КАС України, оскільки змісту пункту 4 Постанови №704 має бути надано тлумачення однакове для всіх суб`єктів владних повноважень.
Резюмуючи наведене, Харківський окружний адміністративний суд зазначив, що, на його переконання, протилежне тлумачення змісту пункту 4 Постанови №704 станом на 01 січня 2024 року, 01січня 2025 року, 18 червня 2025 року, 01 січня 2026 року дієво, ефективно та остаточно може бути усунуто виключно шляхом перегляду рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як адміністративного суду першої інстанції Великою Палатою Верховного Суду як апеляційним адміністративним судом.
Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі №520/33064/25 як зразковій, Верховний Суд керується таким.
Згідно з пунктом 21 частини першої статті 4 КАС України типові адміністративні справи - адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги.
Порядок і умови ініціювання та вирішення питання про відкриття провадження у зразковій справі наведені у статті 290 КАС України.
Відповідно до частини першої статті 290 КАС України, якщо у провадженні одного або декількох адміністративних судів перебувають типові адміністративні справи, кількість яких визначає доцільність ухвалення зразкового рішення, суд, який розглядає одну чи більше таких справ, може звернутися до Верховного Суду з поданням про розгляд однієї з них Верховним Судом як судом першої інстанції.
Згідно з частиною другою статті 290 КАС України у поданні про розгляд справи Верховним Судом як зразкової зазначаються підстави, з яких суд, що надає подання, уважає, що справа має бути розглянута Верховним Судом як зразкова, у тому числі посилання на типові справи. До подання додаються матеріали справи.
Відповідно до пункту 22 частини першої статті 4 КАС України зразкова адміністративна справа - це типова адміністративна справа, прийнята до провадження Верховним Судом як судом першої інстанції для постановлення зразкового рішення.
В аспекті наведеного необхідно зазначити, що інститут зразкових рішень запроваджений з метою підвищення ефективності правосуддя шляхом розвантаження судів та спрощення процедури розгляду справ. Розгляд типової справи як зразкової має відбуватись у правовідносинах, які виникли насамперед внаслідок нового чи зміненого правового регулювання у певній сфері суспільних відносин, що в свою чергу зумовлює необхідність скерування практики застосування таких змін з метою їх правильного сприйняття і реалізації.
Аналізуючи наведені положення процесуального закону в контексті доцільності ухвалення зразкового рішення, Верховний Суд неодноразово зазначав, що інститут зразкової справи запроваджений з метою вирішення Верховним Судом питань застосування норм матеріального права у значній кількості адміністративних справ, які характеризуються аналогічними позовними вимогами та підставами виникнення спору, однаковими нормами, які регулюють спірні правовідносини, а також відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень.
У такому значенні зразкове рішення слугуватиме для судів першої та апеляційної інстанцій своєрідним взірцем, орієнтиром того, як потрібно застосовувати закон і вирішувати подібні справи.
Водночас наявність у провадженні суду справ, щодо яких уже є сформована Верховним Судом правова позиція не зумовлює прийняття цим Судом справи до провадження як зразкової, і не може слугувати підставою для відкриття провадження у зразковій справі.
Щодо першого із зазначених у поданні аспектів, то суд першої інстанції навів значну кількість постанов Верховного Суду, в яких вирішено питання щодо застосування у межах відповідних періодів пункту 4 Постанови №704 як до внесення змін Постановою №481, так і після цього. Відсутність у вказаних судових рішеннях висновків суду касаційної інстанції щодо потреби врахування або неврахування вимог вказаних окружним адміністративним судом статей законів про Державний бюджет України на відповідний рік не нівелює факту висловлення Верховним Судом позиції з питання застосування в цих справах пункту 4 Постанови №704 у редакції, релевантній правовідносинам, що склалися у кожному конкретному випадку залежно від спірного періоду. Наявність позиції Верховного Суду виключає можливість прийняття цим Судом справи до провадження як зразкової.
Щодо другого аспекту, в якому Харківський окружний адміністративний суд сприйняв зміну Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду за наслідками касаційного перегляду справи №520/5814/24 підходу до застосування пункту 4 Постанови №704 в редакції Постанови №481 як обставину, яка з 17 лютого 2026 року (дати ухвалення судового рішення у згаданій справі) зумовила виникнення «виключної правової проблеми» щодо питання обчислення грошового забезпечення військовослужбовців у передбаченому Постановою №704 порядку станом на 01 січня 2024 року, 01 січня 2025 року, 18 червня 2025 року, 01 січня 2026 року, Суд зауважує, що у межах розглядуваного питання процесуальний Закон не надає Верховному Суду повноважень у будь-який спосіб оцінювати висновки, викладені в постанові від 17 лютого 2026 року в справі №520/5814/24.
Це зумовлено тим, що згадану справу Верховний Суд переглянув у складі відповідної палати як суд касаційної інстанції, натомість рішення у зразковій справі Верховний Суд ухвалює у складі колегії з п`яти суддів як суд першої інстанції, що виключає можливість за наслідками її розгляду вирішувати питання щодо згоди або відступу від позиції Верховного Суду, сформованої за результатами касаційного перегляду справи.
Отже, процесуальний Закон не передбачає можливості вирішення зазначеної Харківським окружним адміністративним судом «виключної правової проблеми» у запропонований ним спосіб, натомість порядок усунення неоднакових підходів суду касаційної інстанції у правозастосуванні, а також відступу від уже сформованої позиції, визначений статтею 346 КАС України.
Крім цього, у межах справи №520/33064/25 з урахуванням ухвал суду першої інстанції від 19 та 22 грудня 2025 року, предмет спору охоплює питання перерахунку та виплати щомісячного грошового забезпечення (надбавок та премій), одноразової грошової допомоги при звільненні, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної додаткової відпустки як учасника бойових дій, за період проходження військової служби з 18 червня до 14 листопада 2025 року.
Отже, наведені у поданні міркування суду щодо потреби у висновку з питання обчислення грошового забезпечення військовослужбовців у передбаченому Постановою №704 порядку станом на 01 січня 2024 року, 01 січня 2025 року, 01 січня 2026 року, перебувають поза межами предмета спору в цій справі.
Щодо періоду перерахунку грошового забезпечення з 18 червня до 14 листопада 2025 року, Суд зауважує, що, як уже зазначалося, 18 червня 2025 року після апеляційного перегляду набрало законної сили рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 року у справі №320/29450/24, яким було визнано протиправним та нечинним пункт 2 Постанови №481 стосовно внесення змін до пункту 4 Постанови №704.
За правилами частини другої статті 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
У цьому контексті Харківський окружний адміністративний суд, передаючи справу Верховному Суду, не навів у поданні жодних міркувань щодо того, в чому саме він убачає проблему правового регулювання спірних відносин, зокрема, застосування Постанови №704, після втрати чинності вказаною нормою Постанови №481.
Суд зазначає, що кількісний показник типових справ безумовно має значення при вирішенні питання про доцільність ухвалення зразкового рішення. Це вбачається безпосередньо зі змісту частини першої статті 290 КАС України. Однак певна кількість подібних справ, які є у провадженні адміністративних судів, безвідносно до проблематики правозастосування, не є достатньою підставою для відкриття провадження у зразковій справі.
Відповідно до частини шостої статті 290 КАС України Верховний Суд відмовляє у відкритті провадження у зразковій справі, якщо подання не відповідає вимогам частини першої та (або) другої цієї статті, зокрема через значні розбіжності у їх фактичних обставинах, які унеможливлюють прийняття для них зразкового рішення.
Беручи до уваги викладене, Суд дійшов висновку, що у відкритті провадження за поданням Харківського окружного адміністративного суду про розгляд справи №520/33064/25 як зразкової потрібно відмовити.
Керуючись статтями 4, 241, 248, 290 КАС України, Суд

У Х В А Л И В:
1. Відмовити у відкритті провадження за поданням Харківського окружного адміністративного суду від 16 березня 2026 року про розгляд Верховним Судом справи №520/33064/25 як зразкової.
2. Матеріали адміністративної справи №520/33064/25 разом з поданням та доданими документами повернути до Харківського окружного адміністративного суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

А.Г. Загороднюк
І.В. Желєзний
А.В. Жук
О.Р. Радишевська
М.І. Смокович
Судді Верховного Суду