ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року 
м. Київ
справа № П/811/1370/17
адміністративне провадження № К/9901/11285/18 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,
суддів -Юрченко В.П., Хохуляка В.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження
касаційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області
на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.09.2017 (суддя: Притула К.М.)
та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 (судді: Шлай А.В., Крутовий О.О., Прокопчук Т.С.)
у справі № П/811/1370/17
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління ДФС у Кіровоградській області 
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
В С Т А Н О В И В:
У липні 2017 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Кіровоградській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Кіровоградській області, податковий/контролюючий орган), в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.06.2017 № 17630-13.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем при прийнятті податкового повідомлення-рішення не враховано те, що вартість автомобіля позивача у 2017 році складала менше 375 розмірів мінімальної заробітної плати, з огляду на що таке податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.09.2017, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017, позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 30.06.2017 № 17630-13.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з мотивами якого погодився суд апеляційної інстанції, зазначили, що за позивачем зареєстровано автомобіль марки Toyota Land Cruiser 200, 2013 року випуску, об`єм двигуна 4461 куб. см., вартість якого у 2017 року складала 995330,70 грн., що не перевищувала 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а саме: 1200000 грн., а відтак такий автомобіль позивача не є об`єктом оподаткування в розумінні п. 267.2.1 ст. 267 ПК України.
Не погоджуючись із судовими рішеннями першої та апеляційної інстанції відповідач звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.
В доводах касаційної скарги скаржник зазначив, що судами попередніх інстанцій порушено норми матеріального та процесуального права та порушено принцип офіційного з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного вирішення спору. Додає, що відповідно до відомостей, отриманих від органів внутрішніх справ, яка відображена в автоматизованій системі «Податковий блок» підсистеми «Транспортний податок» за позивачем рахується автомобіль марки Toyota Land Cruiser 200, 2013 року випуску, об`єм двигуна 4461 куб. см., д.н.з. НОМЕР_1 , який у 2017 році був розміщений на офіційному сайті Мінекономрозвитку, який і був об`єктом оподаткування та з року випуску якого не минуло більше 5 років.
Позивач надіслав відзив на касаційну скаргу, в якому просив останню залишити без задоволення, а спірні рішення без змін, звернувши увагу на те, що середньоринкова вартість автомобіль марки Toyota Land Cruiser 200, 2013 року випуску, об`єм двигуна 4461 куб. см. у 2017 році, відповідно до даних Мінекономрозвитку, становила 995330,70 грн., що значно менше 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, тобто менше 1200000 грн.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач є власником транспортного засобу марки марки Toyota Land Cruiser 200, 2013 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , об`єм двигуна 4461 куб. см. (т. 1 а.с. 10).
30.06.2017 податковим органом прийнято рішення № 17630-13, яким визначено суму податкового зобов`язання з транспортного податку у розмірі 25 000 грн. (т. 1 а.с. 9).
Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковим кодексом України (далі - ПК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
01.01.2015 набрав чинності Закон України № 71-VIII від 28.12.2014 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким згідно зі статтею 267 Податкового кодексу України було введено новий транспортний податок.
01.01.2017 набрали чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року №1797-VIII (далі - Закон № 1797-VIII) та Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році» від 20.12.2016 № 1791-VIII (далі - Закон № 1791-VIII), якими, зокрема, внесені зміни до статті 267 ПК України, яка визначає основні елементи транспортного податку, порядок його обчислення та строки сплати.
Так, відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.
Згідно з підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 цієї ПК України об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Таким чином, об`єктом оподаткування у 2017 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1200000 грн. та з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно).
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.03.2020 у справі № 804/6170/17.
Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального.
Згідно з підпунктом 267.3.1 пункту 267.3 статті 267 ПК України базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.
Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального (абзац 3 підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України).
Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 66 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21.06.2017 № 428), (далі - Методика), встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком.
У відповідності до пункту 2 Методики середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: С ср = Ц н х (Г / 100), де Ц н - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 № 403.
Джерелом інформації для визначення ціни нового автомобіля є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) (пункт 3 Методики).
Інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством «Держзовнішінформ» до Мінекономрозвитку (пункт 4 Методики).
Пунктом 14 Методики визначено, що Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна та тип пального.
У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об`єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономрозвитку за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.
Відтак, для визнання об`єкту оподаткування транспортним податком з фізичних осіб до уваги береться, зокрема середньоринкова вартість автомобіля, яка визначається статистичними методами з урахуванням певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу та встановлюється виключно Мінекономрозвитку.
Перелік легкових автомобілів, які є об`єктом оподаткування у 2017 році (з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року), із зазначенням марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального, розміщується на офіційному веб-сайті центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі.
Обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку.
Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі розміщеної на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, які є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2017 році.
Згідно з статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 01.01.2017 становить 3200,00 грн., з огляду на що середньоринкова вартість автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) станом на 1 січня податкового (звітного) (2017 рік), повинна становити 1200000 грн.
Разом з тим, відповідно до наявного в матеріалів справи розрахунку вартості автомобіля позивача, роздрукованого із офіційного веб-сайту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, сформованого станом на 06.07.2017, такий розрахунок вартості автомобіля марки Toyota Land Cruiser 200, 2013 року випуску, об`єм двигуна 4461 куб.см., складає 995330,70 грн. (т. 1 а.с. 25), що не перевищує 375 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто 1200000,00 грн. (3200,00 грн. (станом на 01.01.2017) х 375), з огляду на що колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що автомобіль позивача не є об`єктом оподаткування в розумінні п. 267.2.1 ст. 267 ПК України, що є наслідком протиправності спірного податкового повідомлення-рішення.
Відтак, доводи касаційної скарги, не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень суди допустили неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Касаційний перегляд справи здійснено в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15.01.2020 № 460-ІХ (відповідно до пункту 2 розділу ІІ цього Закону), та в межах доводів та вимог касаційної скарги відповідно до ч. 1 ст. 341 КАС України.
Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області залишити без задоволення. 
Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.09.2017 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 у справі № П/811/1370/17 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя І.А. Васильєва
Cудді В.П. Юрченко
В.В. Хохуляк