УХВАЛА

13 березня 2026 року
м. Київ

справа № 552/1055/17
провадження № 61-2432ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В., 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Нестеренко Наталія Миколаївна, на постанову Полтавського апеляційного суду від 02 лютого 2026 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Виконавчий комітет Київської районної у м. Полтаві ради, ОСОБА_3 , про визнання права власності, 

ВСТАНОВИВ:
У лютому 2017 року   ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до  ОСОБА_2 про визнання права власності на індивідуальний гараж №  НОМЕР_1 , загальною площею 86,2 кв. м, в автоколективі «Механізатор» по АДРЕСА_1 , та погріб, площею 2,30 кв. м, з оглядовою ямою, площею 1,70 кв. м. 
Київський районний суд м. Полтави рішенням від 17 березня 2017 року позов задовольнив. 
Визнав за ОСОБА_1 право власності на індивідуальний гараж № НОМЕР_1 , загальною площею 86,2 кв. м, в автоколективі «Механізатор» по вул. Яківчанська, 10 Г у м. Полтава, та погріб, площею 2,30 кв. м, з оглядовою ямою, площею 1,70 кв. м. 
Не погодившись з рішенням Київського районного суду м. Полтави від 17 березня 2017 року, особа, яка не брала участі у справі, голова правління АК «Механізатор» Джабідзе М. Д. у вересні 2022 року оскаржив його в апеляційному порядку. 
Полтавський апеляційний суд постановою від 06 квітня 2023 року апеляційну скаргу голови правління (керівника кооперативу) Автоколективу «Механізатор» Джабідзе М. Д. задовольнив, рішення Київського районного суду м. Полтави від 17 березня 2017 року скасував і ухвалив нове судове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності про визнання права власності відмовив. Вирішив питання про розподіл судових витрат. 
Верховний Суд постановою від 03 квітня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив. Постанову Полтавського апеляційного суду від 06 квітня 2023 року скасував, справу направив на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
Полтавський апеляційний суд ухвалою від 29 квітня 2024 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, голови правління АК «Механізатор» Джабідзе М. Д. на рішення Київського районного суду м. Полтави від 17 березня 2017 року.
У липні 2025 року особа, яка не брала участь у справі, Полтавська окружна прокуратура Полтавської області подала апеляційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Полтави від 17 березня 2017 року.
Полтавський апеляційний суд постановою від 02 лютого 2026 року апеляційну скаргу керівника Полтавської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної інспекції архітектури та містобудування України та Полтавської міської ради задовольнив. 
Рішення Київського районного суду м. Полтави від 17 березня 2017 року скасував і ухвалив нове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Виконавчий комітет Київської районної у м. Полтаві ради, ОСОБА_3 , про визнання права власності відмовив. Вирішив питання про розподіл судових витрат. 
25 лютого 2026 року представник ОСОБА_1 - адвокат Нестеренко Н. М., через підсистему «Електронний суд», подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Полтавського апеляційного суду від 02 лютого 2026 року в указаній справі, яка містить заперечення на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 02 жовтня 2025 року. 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною першою статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).
Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.
Предметом позову у цій справі є вимоги про про визнання права власності на гараж, ціна позову у цій справі, яка визначена у позовній заяві, станом на 01 січня 2026 року не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 328,00 грн х 30 = 99 840,00 грн) та становить 52 500,00 грн.
Доводів щодо наявності підстав для відкриття касаційного провадження у справі відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником не наведено.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено передбачених законом підстав для перегляду оскаржуваних судових рішень в касаційному порядку.
Застосування критерію малозначності у цій справі є передбачуваним, судовий спір було розглянуто судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не навів інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд) згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «BruallaGomez dela Torrev. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії).
Суд вказує, що важко погодитись з тим, що Верховний Суд, у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять на розгляд до нього, зобов`язаний враховувати помилки, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ до нього. Ухвалення іншого рішення могло б суттєво завадити роботі Верховного Суду і унеможливило б виконання Верховним Судом своєї особливої ролі. У практиці Суду вже підтверджувалося, що повноваження Верховного Суду визначати свою юрисдикцію не можуть обмежуватися у такий спосіб (пункт 122 рішення у справі «Zubac v. Croatia» (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків не встановлено, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Нестеренко Наталія Миколаївна, на постанову Полтавського апеляційного суду від 02 лютого 2026 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Виконавчий комітет Київської районної у м. Полтаві ради, ОСОБА_3 , про визнання права власності.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко