УХВАЛА
23 лютого 2026 року 
м. Київ
справа №990/46/26
адміністративне провадження № П/990/46/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Стародуба О.П., 
суддів Єзерова А.А., Коваленко Н.В., Кравчука В.М., Чиркіна С.М.,
перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ: 
ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Вищої ради правосуддя, у якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Вищої ради правосуддя, що полягає у невчиненні передбачених законом дій за результатами попередньої перевірки дисциплінарної скарги № Б-1236/24/7-25 від 05.12.2025 у встановлений пунктом 4 частини 1 статті 43 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» строк;
- зобов`язати Вищу раду правосуддя в особі дисциплінарного інспектора Осєтрова В.М. (або іншого уповноваженого інспектора) завершити попередню перевірку дисциплінарної скарги № Б-1236/24/7-25 та ухвалити відповідне процесуальне рішення (висновок про відкриття або відмову у відкритті дисциплінарної справи) у строк, визначений судом;
- стягнути з Вищої ради правосуддя на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди у розмірі 1 500 000 (один мільйон п`ятсот тисяч) грн.
Обгрунтовуючи позов, позивач покликається на бездіяльність Вищої ради правосуддя щодо нерозгляду поданої ним дисциплінарної скарги у строк, встановлений Законом України №1798-VIII.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2026 для розгляду цієї справи визначено колегію суддів у складі головуючого судді Стародуба О.П., суддів Єзерова А.А., Коваленко Н.В., Кравчука В.М., Чиркіна С.М.
Перевіряючи наявність підстав для відкриття провадження у справі, Суд виходить з такого.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.
Вирішуючи питання, чи належить цю позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства України, Суд керується таким.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті.
Відповідно до частини четвертої статті 22 КАС України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Рахункової палати, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, рішень, дій чи бездіяльності органів, які обирають (призначають), звільняють членів Вищої ради правосуддя, щодо питань обрання (призначення) на посади членів Вищої ради правосуддя, звільнення їх з таких посад, оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів призначення суддів Конституційного Суду України у процесі конкурсного відбору кандидатів на посаду судді Конституційного Суду України, а також Дорадчої групи експертів щодо оцінювання таких кандидатів на посаду судді Конституційного Суду України, бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо невнесення до Верховної Ради України законопроекту на виконання (реалізацію) рішення Українського народу про підтримку питання загальнодержавного значення на всеукраїнському референдумі за народною ініціативою.
Відповідно до частини четвертої статті 266 КАС України Верховний Суд за наслідками розгляду адміністративних справ, визначених частиною другою цієї статті, може: 1) визнати акт Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України протиправним та нечинним повністю або в окремій його частині; 2) визнати дії чи бездіяльність Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України протиправними, зобов`язати Верховну Раду України, Президента України, Кабінет Міністрів України, Вищу раду правосуддя, Вищу кваліфікаційну комісію суддів України вчинити певні дії; 3) застосувати інші наслідки протиправності таких рішень, дій чи бездіяльності, визначені статтею 245 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 131 Конституції України в Україні діє Вища рада правосуддя (далі по тексту - ВРП), яка, зокрема, розглядає скарги на рішення відповідного органу про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді чи прокурора.
Повноваження, засади організації та порядок діяльності ВРП визначаються Конституцією України, Законами України «Про Вищу раду правосуддя» та «Про судоустрій і статус суддів». 
Відповідно до частини першої статті 107 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» право на звернення із скаргою щодо дисциплінарного проступку судді, з повідомленням про вчинення дисциплінарного проступку суддею (дисциплінарною скаргою) має будь-яка особа. Громадяни здійснюють зазначене право особисто або через адвоката, юридичні особи - через адвоката, органи державної влади та органи місцевого самоврядування - через своїх керівників або представників. Вимоги до форми і змісту дисциплінарної скарги встановлені частиною другою цієї ж статті.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.03.2025 у справі № 990/11/25 сформувала висновок про те, що позивач, хоч і наділений правом подати скаргу на дії судді та ініціювати в такий спосіб дисциплінарне провадження, але не є безпосереднім учасником правовідносин, які виникають у зв`язку з вирішенням питання про притягнення судді до дисциплінарної відповідальності. Оцінювати дії судді під час виконання посадових обов`язків має право лише ВРП, рішення якої щодо притягнення чи відмови у притягненні судді до дисциплінарної відповідальності створюють юридичні наслідки для такого судді, а не для скаржника. Тому правом на оскарження дій / рішень ВРП, її органів, що здійснюють дисциплінарне провадження, наділені лише суб`єкти цього провадження в порядку, передбаченому законом.
У постанові від 09.10.2025 у справі № 990/144/25 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що законодавець закріпив гарантії реалізації права будь-якої особи на звернення до ВРП із дисциплінарною скаргою щодо судді, проте акцентував, що право на звернення не можна ототожнювати із правом / інтересом скаржника щодо здійснення дисциплінарним органом певних дій, відкриття дисциплінарної справи чи притягнення до дисциплінарної відповідальності судді, відтак і не зумовлює права скаржника впливати на перебіг дисциплінарного провадження шляхом судового оскарження дій, бездіяльності чи рішень ВРП.
Вирішуючи питання наявності в особи, яка подала скаргу на дії судді, права оскарження бездіяльності ВРП під час її розгляду, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.12.2025 у справі №990/248/25 дійшла наступних висновків:
«… відсутність у позивача прав чи обов`язків у зв`язку з оскаржуваними діями, бездіяльністю чи рішеннями суб`єкта владних повноважень не породжує для останнього і права на захист, тобто права на звернення із цим адміністративним позовом.
З урахуванням наведеного Велика Палата Верховного Суду констатує, що сама по собі фактична тривалість здійснення ВРП дисциплінарного провадження щодо судді не може вплинути і не порушує прав та інтересів особи, яка звернулася з відповідною дисциплінарною скаргою.
ОСОБА_1 оскаржив бездіяльність ВРП, що полягала у нерозгляді поданої ним дисциплінарної скарги на суддю у визначений Законом про ВРП строк.
З урахуванням наведеного вище Велика Палата Верховного Суду вважає, що посилання позивача на порушення його прав є безпідставними, оскільки дії, бездіяльність чи рішення ВРП у дисциплінарному провадженні щодо судді не можуть мати безпосереднього впливу на інтереси скаржника, не породжують, не змінюють і не припиняють прав чи обов`язків позивача ОСОБА_1 як особи, яка подала дисциплінарну скаргу.
….
З урахуванням наведеного Велика Палата Верховного Суду акцентує, що умови і порядок оскарження актів ВРП та її Дисциплінарних палат у питаннях, які вирішуються під час дисциплінарного провадження щодо судді, зокрема стосовно відкриття чи відмови у відкритті дисциплінарної справи, чітко регламентовані у Законі про ВРП, який не передбачає судового контролю адміністративного суду на етапі попередньої перевірки дисциплінарної скарги і ухвалення рішення щодо відкриття дисциплінарної справи. Рішення Дисциплінарної палати ВРП щодо відкриття дисциплінарної справи теж не підлягає (з боку скаржника) оскарженню до компетентного органу (ВРП). Відтак якщо не підлягає оскарженню рішення Дисциплінарного органу ВРП, то немає причин поширювати адміністративний судовий контроль на їхній перегляд.»
З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач реалізував своє право, передбачене частиною першою статті 107 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», подавши до Вищої ради правосуддя дисциплінарну скаргу щодо судді Шостого апеляційного адміністративного суду Карпушової О.В. 
Звертаючись до суду із цим позовом, позивач просить визнати протиправною бездіяльність ВРП, що полягає у невчиненні дій за результатом перевірки дисциплінарної скарги у встановлений законом строк. 
За таких обставин та сформованої практики Верховного Суду позов про оскарження бездіяльності ВРП в рамках дисциплінарного провадження, з яким звернувся ОСОБА_1 , не підвідомчий адміністративному суду і законних підстав для відкриття провадження у справі за цим позовом немає.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.12.2025 у справі №990/248/25 також дійшла наступного висновку:
«…якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.
У цій справі такої потреби немає, оскільки мотивами для закриття провадження стали не стільки порушення правил предметної підсудності, скільки передчасне звернення суб`єкта адміністративного права до адміністративного суду, якому за процесуальним законом підсудний цей спір.»
Зважаючи на предмет спору та зазначені висновки Великої Палати Верховного Суду, підстави для роз`яснення позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи, відсутні.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд в ухвалах від 09.09.2025 у справі №990/425/25, від 02.12.2025 у справі № 990/567/25, від 15.01.2026 у справі №990/13/26. 
Керуючись ст.ст. 22, 170, 248, 266, 294, 295 КАС України, Суд,-
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті провадження у справі № 990/46/26 за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії. 
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати особі, яка подала позовну заяву. 
Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.
Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду впродовж п`ятнадцяти днів з дня її постановлення та набирає законної сили після її перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано, або після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Судді:

О.П. Стародуб

А.А. Єзеров

Н.В. Коваленко

В.М. Кравчук

С.М. Чиркін