УХВАЛА

12 лютого 2026 року 
м. Київ

справа №340/2401/25
адміністративне провадження № К/990/3901/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Кашпур О.В.,
суддів - Соколова В.М., Уханенка С.А., 
перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 червня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року у справі №340/2401/25 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту охорони здоров`я Кіровоградської обласної військової адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту охорони здоров`я Кіровоградської обласної військової адміністрації, в якому просив:
- визнати протиправними дії посадових осіб Департаменту охорони здоров`я Кіровоградської обласної військової адміністрації щодо неналежного розгляду звернень позивача та спотворення його персональних даних.
- зобов`язати Департамент охорони здоров`я Кіровоградської обласної військової адміністрації надати позивачу об`єктивну, вичерпну і законну відповідь на його запити від 27 березня 2025 року та 02 квітня 2025 року з урахуванням норм ДСТУ 4163:2020, Закону України "Про звернення громадян" та Закону України "Про захист персональних даних".
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 червня 2025 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року, у задоволенні позову відмовлено.
26 січня 2026 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 червня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року у справі №340/2401/25. Скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Згідно ухвали Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2025 року справу №340/2401/25 призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Отже, враховуючи, що ця справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, для можливості відкриття касаційного провадження процесуальним законом передбачено необхідність обґрунтувати наявність одного з випадків, визначених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
В обґрунтування права на касаційне оскарження скаржник посилається на наявність виключних обставин, передбачених підпунктом "в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а саме вказує, що дана справа має для нього виняткове значення, так як стосується безпосереднього стану його здоров`я, тому він переконаний, що відповідно до пункту 4 частини четвертої і підпункту «в» частини п`ятої статті 328 КАС України, пункту 1 частини другої статті 353 кас, такі порушення є підставою для скасування судових рішень та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
Стосовно «виняткового значення» справи для учасника справи, то в даному випадку оцінка судом такої «винятковості» може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Винятковість значення справи для учасника справи можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником. Відтак, особа, яка подає касаційну скаргу має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі.
Скаржником не наведено обставин, які б свідчили про наявність у справі ознак виняткового значення, а також не виділено особливо рідкісних, унікальних вимог, що дають підстави вважати, що вона має значення для уніфікованого розуміння та застосування права для сторін спору. Допустимість відкриття касаційного провадження, якщо справа має виняткове значення для скаржника, зумовлена потребою забезпечення єдності судової практики. Йдеться про реалізацію принципів верховенства права та правової визначеності, рівності перед законом і судом з метою гарантування розумної передбачуваності судового рішення.
Суд враховує, що для кожної із сторін справа, в якій він є учасником має виняткове значення, оскільки спірні правовідносини, що склались, потребують судового втручання.
Також суд зауважує, що посилання на «стан здоров`я» як на підставу винятковості справи потребує, з огляду на приписи пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, не декларативного зазначення, а конкретизації: які саме правові наслідки оскаржуваних судових рішень створюють для скаржника особливий, винятковий тягар; у чому полягає ризик настання саме незворотних наслідків у разі залишення таких рішень у силі; чому заявлені у справі вимоги та характер спірних правовідносин виходять за межі звичайного індивідуального адміністративного спору та потребують касаційного допуску у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження. Натомість наведений скаржником довід зводиться до загального твердження про «виняткове значення» без наведення об`єктивних критеріїв та причинно-наслідкового зв`язку між змістом оскаржуваних рішень і заявленою винятковістю.
Крім того, зі змісту касаційної скарги вбачається, що аргументація «винятковості» фактично підміняється посиланням на пункт 4 частини четвертої статті 328 та пункт 1 частини другої статті 353 КАС України, тобто на ймовірні, на думку скаржника, порушення процесуального права (недослідження доказів, оцінка медичних документів, тягар доказування) як на підстави для скасування рішень і направлення справи на новий розгляд. Однак такі доводи характеризують не виключний випадок допуску касаційної скарги у розумінні підпунктів «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а бажання скаржника домогтися повторної оцінки встановлених судами обставин та доказів, що саме по собі не свідчить про наявність «виняткового значення» справи у процесуальному сенсі.
Суд також бере до уваги, що предметом спору є перевірка належності розгляду звернень та надання відповіді органом влади, а не вирішення питання про призначення лікування чи безпосереднє встановлення медичного діагнозу/потреби у медичному втручанні. За таких обставин посилання на стан здоров`я, без наведення процесуально релевантних критеріїв винятковості, не може автоматично зумовлювати відкриття касаційного провадження у справі, розглянутій у спрощеному провадженні.
При цьому, Верховний Суд зазначає, що незгода із судовим рішенням не свідчить про винятковість справи, як і не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для скаржника внаслідок прийняття цього рішення, оскільки настання відповідних наслідків у випадку прийняття судового рішення не на користь позивача/відповідача є передбачуваним процесом.
Суд наголошує, що визначені підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено.
Отже, Суд дійшов висновку, що у касаційній скарзі скаржником не наведено, а судом касаційної інстанції не встановлено обґрунтованих підстав можливості допуску касаційної скарги до перегляду судових рішень, прийнятих за наслідками розгляду справи за правилами спрощеного провадження. 
Щодо посилання скаржника на підстави касаційного оскарження, визначені у частині четвертій статті 328 КАС України, Суд зазначає, що передумовою для перевірки наявності підстав касаційного оскарження рішень судів попередніх інстанцій, встановлених пунктами 1-4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, є наявність обставин, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
З огляду на зазначене та враховуючи, що скаржник, оскаржуючи судове рішення у цій справі, не обґрунтував наявності випадків для відкриття касаційного провадження, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, підстави перевірки інших доводів касаційної скарги відсутні.
На підставі викладеного суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою необхідно відмовити.
Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 червня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року у справі №340/2401/25 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту охорони здоров`я Кіровоградської обласної військової адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Копію ухвали направити скаржнику за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний кабінет" (у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає. 

Суддя-доповідач О.В. Кашпур

Судді: В.М. Соколов

С.А. Уханенко