УХВАЛА

17 лютого 2026 року 
м. Київ
справа №120/11317/24
адміністративне провадження № К/990/759/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Уханенка С.А.,
суддів: Соколова В.М.,  Кашпур О.В., 
перевірив касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії. 
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 07 липня 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 01 лютого 2024 року по 30 квітня 2024 року включно, а також з 17 травня 2024 року по 31 липня 2024 року включно в розрахунку до 100000 гривень на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за періоди з 01 лютого 2024 року по 30 квітня 2024 року включно, а також з 17 травня 2024 року по 31 липня 2024 року включно в розрахунку до 100000 гривень на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, врахувавши при цьому вже виплачені суми такої допомоги за ці періоди. В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.
Не погодившись із судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху з підстави несплати судового збору. 
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху з підстави пропуску строку звернення до суду.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07 липня 2025 року.
29 листопада 2025 за допомогою підсистеми «Електронний суд» відповідач надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу.
Ухвалою Верховного Суду від 09 грудня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху з установленням скаржнику десятиденного строку для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання касаційної скарги в новій редакції із зазначенням судового рішення, яке оскаржується в касаційному порядку, та подання до касаційного суду документа про сплату судового збору.
Ухвалою Верховного Суду від 05 січня 2026 року касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року повернуто заявникові. 
06 січня 2026 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» відповідач повторно надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року у цій справі.
Ухвалою Верховного Суду від 26 січня 2026 року касаційну скаргу залишено без руху з установленням скаржнику десятиденного строку для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до касаційного суду заяви із зазначенням підстав для поновлення строку на касаційне оскарження з наданням відповідних доказів на їх підтвердження.
02 лютого 2026 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» відповідач надіслав до Верховного Суду заяву про усунення недоліків. 
В цій заяві зазначено, що вперше військова частина НОМЕР_1 із касаційною скаргою звернулася вчасно, а ухвала про повернення касаційної скарги від 05.01.2026, винесена після спливу строку на касаційне оскарження. Скаржник вказує, що в країні важка енергетична ситуація, спостерігаються постійні перебої зі світло-постачанням, постійні перебої із роботою інтернет мережі вважаю, що це поважні причини пропуску строку.
Також скаржник зазначає, що відповідачем у цій справі є військова частина НОМЕР_1 , яка входить до складу Збройних Сил України та відповідно до пункту другого Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 залучена до здійснення передбачених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів і повноважень, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави. Скаржник вказує на те, що з введенням воєнного стану в Україні військова частина виконувала бойові завдання в районах виконання таких завдань Сумської, Харківської, Запорізької, Херсонської, Донецької областях з постійним переміщенням, втратами від ворожих обстрілів засобів зв`язку та інтернету, майна та документації. 
З огляду на викладене Верховний Суд зазначає наступне. 
Так, після затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022 будь-яких змін в аспекті перебігу процесуальних строків на касаційне оскарження судових рішень та їх обчислення до КАС України не вносилось.
Зазначеним Указом в Україні введено воєнний стан із 5 год 30 хв 24 лютого 2022 року, який був неодноразово продовжений і триває дотепер.
У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.
Суд наголошує, що питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.
Суд погоджується, що введений в Україні воєнний стан суттєво ускладнив (подекуди унеможливив) повноцінне функціонування суб`єктів владних повноважень. Між тим, сама по собі ця обставина, без належного її обґрунтування крізь призму неможливості ситуативного (в конкретних умовах) виконання процесуальних прав і обов`язків учасника справи, й підтвердження її належними й допустимими доказами, не може слугувати підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.
Суд не заперечує, що обставини введенням в Україні воєнного стану і залучення особового складу військової частини до дій по захисту Вітчизни могли утруднити дотримання строку на касаційне оскарження, втім зазначені доводи скаржника не підтверджені жодними доказами (як-от, наприклад, накази командування про залучення особового складу тощо).
За усталеною практикою Верховного Суду введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною та підтверджений відповідними доказами.
Отже, доводи скаржника про неможливість своєчасно подати цю касаційну скаргу через введення в Україні воєнного стану і залученням особового складу до виконання бойових завдань у контексті обставин цієї справи Верховний Суд уважає необґрунтованими, у звязку з чим Верховний Суд відхиляє ці доводи. 
Також Верховний Суд відхиляє доводи скаржника щодо наявності перебоїв з електропостачанням, оскільки скаржником не наведено жодних конкретних обставин, які б підтверджували неможливість підготовки та подання касаційної скарги у визначений законом строк, а також не подано належних і допустимих доказів на підтвердження причинно-наслідкового зв`язку між зазначеними перебоями та пропуском процесуального строку.
Крім того, Верховний Суд звертає увагу, що перебої з електропостачання мають загальний характер та не позбавляють суб`єкта владних повноважень обов`язку належним чином організувати свою діяльність з урахуванням можливих технічних або організаційних ризиків. За таких обставин зазначені доводи не можуть бути визнані поважною причиною для поновлення строку на касаційне оскарження.
Інших поважних та об`єктивних причин для поновлення строку на касаційне оскарження заявником не зазначено, тому Верховний Суд дійшов висновку про неповажність наведених скаржником підстав для поновлення строку касаційного оскарження, а тому у задоволенні заяви про поновлення строку на касаційне оскарження необхідно відмовити.
Пунктом четвертим частини першої статті 333 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо заявником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
За таких обставин, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року у цій справі необхідно відмовити.
Керуючись статтями 248, 329, 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В:
1. Відмовити військовій частині НОМЕР_1 у задоволенні заяви про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року у цій справі.
3. Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді	С.А. Уханенко В.М. Соколов   О.В. Кашпур