УХВАЛА

11 березня 2026 року
м. Київ

справа №500/4277/25
адміністративне провадження №К/990/9596/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Тацій Л.В.,
суддів: Бучик А.Ю.,  Шевцової Н.В., 

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01.10.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2026 у справі № 500/4277/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ:
З касаційної скарги та Єдиного державного реєстру судових рішень видно, що позивач звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив:
визнати протиправними дії щодо застосування з 01.02.2023р. обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, при нарахуванні та виплаті пенсії на підставі нової довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.01.2025 № 11/1/176;
зобов`язати здійснити з 01.02.2023 нарахування та виплату пенсії без обмеження максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, на підставі нової довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.01.2025р. № 11/1/176, з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 01.10.2025, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2026, позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо застосування з 01.07.2025 обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 01.07.2025 нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.
В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.
27.02.2026 ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01.10.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2026 у справі № 500/4277/25.
Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно з частиною другою статті 329 КАС України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу (частина третя статті 329 КАС України).
Згідно з пунктом 6 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються у разі необхідності - клопотання особи, що подає касаційну скаргу.
Як видно з Єдиного державного реєстру судових рішень постанова суду апеляційної інстанції прийнята 12.01.2026 та того ж дня складено її повний текст. При цьому, касаційну скаргу направлено до суду касаційної інстанції 27.02.2026, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.
Однак, ОСОБА_1 не подав клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Згідно з пунктом 6 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються у разі необхідності - клопотання особи, що подає касаційну скаргу.
Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження у разі його пропуску з поважних причин, крім визначених законом випадків.
Згідно з частиною третьою статті 166 КАС України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.
Пунктами 6 та 7 частини першої статті 167 КАС України серед загальних вимог до форми та змісту письмового клопотання встановлено, що таке клопотання повинно містити перелік документів та інших доказів (за наявності), що до нього додаються, а також інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.
Аналіз викладених положень КАС України дає підстави для висновку, що при зверненні до суду з письмовим клопотанням щодо вирішення певного питання заявник повинен надати відповідні докази (за наявності), які підтверджують викладені у клопотанні обставини.
Враховуючи викладене, пропущений строк касаційного оскарження може бути поновлений судом, якщо за результатами оцінки та перевірки наведених заявником у відповідній заяві причин пропуску такого строку, суд дійде висновку про їх поважність.
Для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в обґрунтування поважності причин пропуску строку касаційного оскарження, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно можна встановити існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.
Згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
За таких обставин касаційну скаргу слід залишити без руху та встановити скаржнику строк для усунення її недоліку шляхом надання до суду касаційної інстанції заяви про поновлення строку із зазначенням підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та наданням відповідних доказів.
Крім того, стаття 330 КАС України визначає вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги.
Відповідно до пунктів 4 та 6 частини другої цієї статті у касаційній скарзі зазначаються:
4) підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень);
5) вимоги особи, що подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
У касаційній скарзі, однак, позивач не зазначає підстав касаційного оскарження рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01.10.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2026 у справі № 500/4277/25.
Частиною другою статті 332 КАС України встановлено, що до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Враховуючи наведене вище, касаційну скаргу слід залишити без руху, встановивши строк на усунення недоліків шляхом надання уточненої касаційної скарги, оформленої відповідно до встановлених КАС України вимог та заяви про поновлення строку на касаційне оскарження.
Керуючись статтями 169, 328, 330, 332 КАС України, Верховний Суд 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01.10.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2026 у справі № 500/4277/25 залишити без руху.
Копію цієї ухвали направити скаржнику в порядку, встановленому статтею 251 КАС України. Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліку касаційної скарги. 
Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Роз`яснити, що невиконання в установлений судом строк вимог ухвали щодо поновлення строку на касаційне оскарження є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк щодо надання уточненої касаційної скарги, касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута заявникові.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.В. Тацій
А.Ю. Бучик 
 Н.В. Шевцова ,
Судді Верховного Суду