У Х В А Л А
18 березня 2026 року
м. Київ
справа № 570/1721/25
провадження № 61-3196ск26
Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 14 серпня 2025 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 19 лютого 2026 року у справі за позовом Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» про визнання відсутності між сторонами будь-яких цивільно-правових зобов`язань за договорами, визнання недійсною анкети-заявки на приєднання до банківського обслуговування, визнання відсутності договору, визнання недійсним будь-якого «документу» з використанням неідентифікованого чи симульованого електронного підпису позивача, визнання незаконною обробку персональних даних позивача та незаконною передачу персональних даних, зобов`язання вчини дії,
ВСТАНОВИВ:
11 березня 2026 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний Суд» направив до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 14 серпня 2025 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 19 лютого 2026 року.
У касаційній скарзі заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справи на новий розгляд до апеляційного суду.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на наступне.
Пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України встановлено, що до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Разом з касаційною скаргою заявник подав клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги, в якому посилається на частину третю статті 22 Закону України «Про судовий збір» та вважає, що в цих правовідносинах заявник виступає як споживач, а тому підлягає звільненню від сплати судового збору.
Згідно з статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Відповідно до змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.
Насамперед варто зауважити, що Законом України «Про судовий збір» визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.
Крім цього, Верховний Суд зазначає, що відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.
Згідно зі статтею 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 
4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 
6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.
Таким чином, вказаний закон чітко розмежовує, що від сплати судового збору звільняються споживачі - позивачі і лише у поданих ними позовах, що стосуються порушення їхніх прав як споживачів.
Заявник оскаржує судові рішення повністю, а тому Верховний Суд доходить висновку, що останній має право на звільнення від сплати судового збору лише в частині оскарження судових рішень, які стосуються зустрічного позову, де він виступає як споживач. Разом з тим, в частині оскарження судових рішень, які стосуються позову Акціонерного товариства 
«АКЦЕНТ- БАНК» заявник є відповідачем, а тому у нього відсутні пільги щодо сплати судового збору.
З огляду на вказане, можна зробити висновок про те, що належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справи та інтересами заявника щодо можливості звернення до суду касаційної інстанції (за умови виконання вимог закону щодо оплати касаційної скарги судовим збором) у цій справі дотриманий.
Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до 
суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Акціонерне товариства «АКЦЕНТ- БАНК» звернулось з позовом до суду у квітні 2025 року, який містить вимогу майнового характеру про стягнення заборгованості у розмірі 151 963, 58 грн.
Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2025 року становив 3 028,00 грн (стаття 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік»).
За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцемсудовий збір підлягає сплаті в розмірі підприємцем 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, судовий збір за подання касаційної скарги у цій справі становить 
3 039, 27 грн (151 963, 58 грн * 1%) х 200 %.
Згідно із частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
З огляду на зазначене, судовий збір за подання касаційної скарги з урахуванням зазначеного коефіцієнту буде становити 2 431, 41 грн 
(3 039, 27 грн * 0,8).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у Печерському районі м. Києва, 
код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), 
код класифікації доходів бюджету: 22030102, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007. Найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження доплати судового збору необхідно надати до суду платіжний документ, що підтверджує його сплату.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення цього недоліку.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення цих недоліків.
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 14 серпня 2025 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 19 лютого 2026 року залишити без руху, надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Ігнатенко