УХВАЛА

24 лютого 2026 року 
м. Київ
справа №620/7235/24
адміністративне провадження № К/990/4258/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Ханової Р. Ф., 
суддів - Гончарової І. А., Хохуляка В. В.,
перевіривши касаційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 
на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 року
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2026 року
у справі №620/7235/24
за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 
до Головного управління ДПС у Чернігівській області 
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги і рішення,-
ВСТАНОВИВ:
28 січня 2026 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2026 року у справі №620/7235/24.
04 лютого 2026 року Верховний Суд залишив касаційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 без руху та надав скаржнику строк для усунення недоліків скарги, шляхом надання до суду документу про сплату судового збору та уточненої касаційної скарги.

12 лютого 2025 року до Верховного Суду від фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на виконання зазначеної ухвали, надійшли уточнена касаційна скарга та документ про сплату судового збору.
Перевіривши уточнену касаційну скаргу на відповідність вимогам статті 330 Кодекс адміністративного судочинства України, суд встановив, що заявником не усунуто недоліки, зазначені в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху.
Зміст поданої уточненої касаційної скарги є фактично тотожним змісту касаційної скарги, що надійшла до Верховного Суду 28 січня 2026 року, та не містить визначених КАС України підстав касаційного оскарження судових рішень.
Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, щодо форми і змісту касаційної скарги. Частиною першою статті 45 КАС України регламентовано, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Приведення касаційної скарги у відповідність з вимогами КАС України в частині належного викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України, є процесуальним обов`язком сторони, яка не погоджується з судовими рішеннями.
Однак, подаючи уточнену касаційну скаргу, скаржник не усунув недоліків, які стали підставою для залишення касаційної скарги без руху. Подана скарга не містить належного обґрунтування підстав касаційного оскарження, визначених Кодексом адміністративного судочинства України.
Зазначене свідчить про формальний підхід скаржника до оформлення касаційної скарги та неврахування роз`яснень, наданих судом касаційної інстанції в ухвалі про залишення скарги без руху.
Суд звертає увагу скаржника, що суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).
Отже, відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Згідно з пунктом першим частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Враховуючи викладене, Суд дійшов до висновку, що скаржником не виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 04 лютого 2026 року в частині надсилання до суду уточненої касаційної скарги, у зв`язку з чим касаційна скарга вважається не поданою та підлягає поверненню.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 243, 328, 330, 332, 359 КАС України, 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2026 року у справі №620/7235/24 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги і рішення- повернути скаржнику.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді 	Р.Ф. Ханова 	
	І.А. Гончарова   В.В. Хохуляк