УХВАЛА

03 березня 2026 року
м. Київ

справа № 291/790/16
провадження № 61-2651ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Житомирської області від 13 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ», третя особа - Публічне акціонерне товариство «ЖИТОМИРГАЗ», про зобов`язання підключити газопостачання та передати передплачений газ позивачу, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила зобов`язати Ружинську дільницю Попільнянського УЕГГ підключити до газопостачання житловий будинок АДРЕСА_1 ; передати їй передплачений газ об`ємами та в періоди на її розсуд за вказаним у її повідомленні відповідачу від 18 травня 2016 року механізмом розрахунку та стягнути 15 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, 200,00 грн на відшкодування дорожніх витрат її представника.

Ухвалою Ружинського районного суду Житомирської області від 26 серпня 2016 року замінено неналежного відповідача та залучено до участі у справі в якості відповідача ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ», та в якості третьої особи - ПАТ «ЖИТОМИРГАЗ».
Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 26 жовтня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Зобов`язано ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ», ПАТ «ЖИТОМИРГАЗ» відновити газопостачання ОСОБА_2 , яка проживає у будинку по   АДРЕСА_2 . 

Стягнуто у солідарному порядку з ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ», ПАТ «ЖИТОМИРГАЗ» на користь ОСОБА_2 1 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди. У задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 13 грудня 2016 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 відхилено. Апеляційну скаргу ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» задоволено.

Рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 26 жовтня 2016 року скасовано, ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 .

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 березня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_1 , на рішення Ружинського районного суду Житомирської області та рішення Апеляційного суду Житомирської області визнано неподаною та повернуто заявнику. 

Ухвалою Верховного Суду від 26 березня 2025 року касаційну скаргу   ОСОБА_1 , як особи, яка не брала участі у справі, на рішення Апеляційного суду Житомирської області від 13 грудня 2016 року у справі за позовом  ОСОБА_2 до ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ», третя особа - ПАТ «ЖИТОМИРГАЗ», про зобов`язання підключити газопостачання та передати передплачений газ позивачу, відшкодування моральної шкоди повернуто заявнику з підстав, визначених пунктом 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України (провадження № 61-3853ск25). 

26 лютого 2026 року ОСОБА_1 , як особа, яка не брала участі у справі, засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Житомирської області від 13 грудня 2016 року у зазначеній вище справі.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню з наступних підстав. 

У пункті 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Відповідності до частини другої статті 389 ЦПК України, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. 

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

За змістом наведених приписів, особа, яка подає касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після його перегляду апеляційним судом та/або на постанову апеляційного суду, має у касаційній скарзі достатньо чітко вказати одну чи більше підстав касаційного оскарження (із зазначених вище чотирьох), а також обґрунтувати таку підставу (такі підстави).

Так, у касаційній скарзі ОСОБА_1 узагальнено посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції переглядаючи у касаційному порядку судові рішення перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 400 ЦПК), підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК), в окремих випадках не підтвердження підстав касаційного оскарження може мати наслідком закриття касаційного провадження (пункти 4, 5 частини першої статті 396 ЦПК).

Верховний Суд звертає увагу заявника на те, що Верховний Суд не наділений повноваженнями на власний розсуд з мотивувальної частини касаційної скарги обирати норми права, з застосуванням яких не погоджується заявник.

Також Верховний Суд наголошує на тому, що суд касаційної інстанції здійснює перегляд постановлених судами першої та апеляційної інстанцій судових рішень у виключних випадках, кожен з яких окремо передбачений процесуальним законом. Стадія касаційного перегляду не є обов`язковою стадією для усіх видів судових проваджень, а перегляд рішень у касаційному порядку відбувається виключно з підстав, що вичерпним чином визначені законом. При цьому Верховний Суд є судом права, тобто такою судовою інстанцією, яка не здійснює перегляд постановлених та оскаржених рішень повністю, а лише у питанні правильності застосування судами норм права.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

Враховуючи, що ОСОБА_1 не виконав вимог процесуального закону при поданні касаційної скарги щодо наведення підстав касаційного оскарження судового рішення, така скарга підлягає поверненню. 

Крім того слід зазначити про те, що у касаційній скарзі ОСОБА_1 не вказує, які його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, порушені оскаржуваним ним судовим рішенням апеляційної інстанції у справі № 291/790/16. 

Повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись пунктом 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Житомирської області від 13 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ», третя особа - Публічне акціонерне товариство «ЖИТОМИРГАЗ», про зобов`язання підключити газопостачання та передати передплачений газ позивачу, відшкодування моральної шкоди повернути заявникові.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров